Справа № 694/2622/25           Провадження №1-кп/694/10/26 
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.01.2026 року       м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi кримінальне провадження№№12025255310000346 від 13.08.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, інвалідом, депутатом не є, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:
ОСОБА_4 , 06.08.2025 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті кухні житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , завдав йому один удар кулаком лівої руки в ділянку лівого ока, внаслідок чого потерпілий відповідно до висновку експерта № 05-9-01/227 від 21.08.2025 отримав тілесне ушкодження у вигляді гематоми в ділянці нижньої повіки лівого ока, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні, та пояснив, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах вчинив вказаний кримінальний проступок.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Повідомив, що з ОСОБА_4 примирився, не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, проте не просить суд про таке. Просив врахувати його позицію при прийнятті відповідного рішення.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
ОСОБА_4 письмово підтвердив, що наслідки застосування ч.3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі, відомі, визнаючи обставини скоєного кримінального правопорушення, він діє вільно, без стороннього тиску. 
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, наданими в судовому засіданні, так і доказами, зібраними органами досудового розслідування, і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є доведеним.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст. 67 КК України не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, за даними наявної документації на обліку в Звенигородському наркологічному кабінеті не перебуває, стоїть на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий. 
Окрім того, при призначенні покарання суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що примирився з обвинуваченим ОСОБА_4 , просив врахувати його позицію при прийнятті відповідного рішення. 
Однак, відповідно до ст..46 КК України – кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим з безпосередньою участю в судовому засіданні обвинуваченого та потерпілого та поданням відповідного клопотання. 
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у виді штрафу. 
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Витрати в кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Матеріальна шкода не завдана.
Речові докази відсутні. 
Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд 

засудив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Витрати в кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Матеріальна шкода не завдана.
Речові докази відсутні. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя          ОСОБА_1