Справа № 159/632/26
Провадження № 1-кп/159/359/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. Ковель 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024035550000088 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Копачівка Луцького району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25.05.2021, ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати в користь ОСОБА_3 аліменти на: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок, щодо сплати аліментів на утримання своїх п`яти неповнолітніх дітей, злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. Так, ОСОБА_2 у вказаний період часу будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги головного державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25.05.2021, порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей; належних виплат аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання своїх дітей не здійснював та не здійснює до теперішнього часу, заходів щодо офіційного працевлаштування та отримання доходу з метою сплати аліментів на утримання дітей не вживав, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, здійснював трудову діяльність без офіційного працевлаштування, а саме заготовляв та реалізовував дрова, за що отримував регулярний прибуток, однак про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, будь-якої допомоги на утримання дітей у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні не брав, при цьому здійснював нерегулярну та часткову сплату аліментів, у значно меншому розмірі, ніж встановлено рішенням суду, що не забезпечувало належного утримання дітей та мало формальний характер, спрямований на створення видимості виконання аліментних зобов`язань, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2025, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за несплату аліментів з 20.04.2021 по 14.04.2025, за що накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, за відпрацювання яких у липні 2025 року ОСОБА_9 отримала 4291,69 гривень. Однак після притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 належних висновків для себе не зробив, будучи зобов`язаним і маючи реальну можливість виконувати рішення суду, суму заборгованості не виплатив та продовжив злісно ухилятися від сплати аліментів, шляхом приховування своїх доходів, тим самим не здійснюючи їх повної та регулярної сплати. В період з 15.04.2025 по 31.12.2025 боржником було сплачено окремі суми, що не відповідали встановленому рішенням суду розміру. Як наслідок, у вказаний період заборгованість по сплаті аліментів становить 57915,46 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів, і свідчить про злісне ухилення від виконання ОСОБА_2 свого аліментного обов`язку по утриманню п`яти неповнолітніх дітей, при наявності фактичної можливості для цього, оскільки не існувало жодних обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати присуджених аліментів.
Обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження та вони згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що свідчать, додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_2 наявні. Діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та кваліфікується судом як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
ОСОБА_2 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не судимий в силу ст.89 КК України, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується задовільно, не працює, не одружений, скоїв кримінальний проступок, тяжких наслідків не настало.
Потерпіла звернулася із заявою в якій вказує, що просить призначити обвинуваченому у виді громадських робіт.
За наведених обставин суд приходе до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у середньому розмирі санкції статті кримінального закону буде достатньою мірою відповідати загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України оскільки суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.
Судові витрати та цивільний позов не заявлялися.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:	ОСОБА_1