ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10915/25 Справа № 205/6057/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Басова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

Учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Басова Н.В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2025року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») подало в суд позов проти ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 631743920 що виникла станом на 12 березня 2024року у розмірі 56 211,85грн. 
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що 30 липня 2021року  ОСОБА_1 уклала з Акціонерним товариством «Альфа Банк» (далі - АТ «Альфа Банк», Банк) угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631743920. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальниці кредит, а позичальниця зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.
Також кредитним договором передбачено, що у випадку невиконання позичальницею умов договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від Банку інформації.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальниці кредиту, проте позичальниця своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 березня 2024року становить 56 211,85грн, з яких: 32 718,38грн - прострочене тіло кредиту, 10 015,42грн - відсотки за користування кредитом, 12 927,60грн - тіло кредиту, 550,45грн - відсотки за прострочене тіло кредиту.
12 серпня 2022року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025року позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» задоволено. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631743920 від 30 липня 2021року станом на 12 березня 2024року у розмірі 56211,85грн, з яких: 32 718,38грн - прострочене тіло кредиту, 10 015,42грн - відсотки за користування кредитом, 12 927,60грн - тіло кредиту, 550,45грн - відсотки за прострочене тіло кредиту. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, оскільки відповідачем було допущено порушення зобов`язань, використані кредитні кошти в добровільному порядку не повернуто, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року.
В апеляційній скарзі висловила вимогу про скасування рішення та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що судом першої інстанції не надано оцінку доводам відповідачки про те, що Банк хоча і пропонував їй отримати кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією та відповідачка на оформлення такої картки погодилась, проте Банк вказану у договорі суму кредиту відповідачці так і не надав.
Стверджувала, що з виписки неможливо встановити суму, яка була на рахунку станом на 30 липня 2021року, та розмір залишку коштів на рахунку після здійснення транзакцій у період користування відповідачкою карткою з 30 липня 2021року по 28 лютого 2022року. 
Вважала, що позивач неправомірно включив до загальної суми заборгованості щомісячно нараховані суми комісії.
Крім того, наполягала на тому, що за умовами кредитного договору кредит надається на 12 місяців, доказів пролонгації договору матеріали справи не містять, а тому позивач не мав права нараховувати проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
13 жовтня 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду з Новокодацького районного суду міста Дніпра витребувано цивільну справу №205/6057/25; 20 жовтня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі. 
17 листопада 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.
Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
30 липня 2021року ОСОБА_1 підписано пропозицію (оферту) АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631743920.
АТ «Альфа-Банк» здійснив акцепт пропозиції ОСОБА_1 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» /а.с.60-62/.
Також, 30 липня 2021року АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту /а.с.57-59/. 
Згідно з Паспортом споживчого кредиту та акцептом пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, клієнту відкрито поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, для клієнта випущена міжнародна платіжна карта MasterCard Debit World строком дії 5 років з моменту випуску, сума встановленої кредитної лінії складає 34 500,00грн, максимальна сума кредитної лінії 200 000,00грн, процентна ставка за користування кредитною лінією 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксована, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Також передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а саме: штраф за прострочення внесення суми мінімального платежу, одноразово за кожний факт виникнення прострочки 100,00грн в день виникнення прострочки та 300,00грн. у разі, якщо сума простроченої заборгованості погашена протягом 5 робочих днів.
Підписання договору позичальницею здійснено в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора - 1451, відправленого позичальниці 30 липня 2021року на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію /а.с.23/. 
Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з державного реєстру банків від 02 грудня 2022року, дата запису - 01 грудня 2022року /а.с.65/.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №631743920 від 30 липня 2021року, станом на 12 березня 2024року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 56 211,85грн, з яких: 32 718,38грн - прострочене тіло кредиту, 10 015,42грн - відсотки за користування кредитом, 12 927,60грн - тіло кредиту, 550,45грн - відсотки за прострочене тіло кредиту /а.с.34-40/.
Випискою по рахунку за кредитною карткою за договором №631743920 підтверджується, що ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитним договором /а.с.24-32/. 
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що відповідачкою було допущено порушення зобов`язань з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку та суд погодився із наданим Банком розрахунком заборгованості. 
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, так як висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні не повністю відповідають обставинам справи.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015року.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.
У справі встановлено, що для підписання оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Отже, укладання правочину підтверджено належними та допустимими доказами. 
Факт укладення 30 липня 2021року з АТ «Альфа-Банк» кредитного договору відповідачка не заперечувала.
При укладанні договору кредиту сторони погодили всі істотні умови договору, які є обов`язковими до виконання сторонами.
Доводи апеляційної скарги про те, що Банк вказану у договорі суму кредиту відповідачці так і не надав колегія суддів оцінює критично та до уваги не приймає як безпідставні з огляду на наступне.
З виписки по рахунку за кредитною карткою по договору №631743920 вбачається, що починаючи з наступного дня після укладення кредитного договору, тобто з 31 липня 2021року, відповідачка активно користувалась грошовими коштами з кредитного рахунку, здійснюючи покупки та знімаючи готівку в банкоматі, а отже очевидним є те, що на рахунку були наявні грошові кошти. 
Будь-яких підстав вважати, що на цьому рахунку починаючи з 30 липня 2021року зберігались особисті кошти відповідачки, матеріали справи не містять та стороною відповідача таких доказів не надано. Такі доводи спростовуються також тим, що згідно з умовами кредитного договору міжнародна платіжна карта MasterCard Debit World для відповідачки випущена вперше, строком дії 5 років з моменту випуску, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою АТ «Сенс Банк» іменна картка № 535557*1528 була зареєстрована в системі 30 липня 2021року, а тому, у випадку внесення відповідачкою на рахунок особистих коштів, така інформація була б відображена у виписці по рахунку.
Тож, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту отримання відповідачкою кредитних коштів та користування цими коштами. 
Суд апеляційної інстанції вважає встановленим, що Банк зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, встановивши відповідачці кредитну лінію з лімітом 34500,00грн. 
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як вбачається з виписки по рахунку за кредитною карткою за договором №631743920 та розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачка користувалась наданими Банком кредитними коштами та вносила кошти на часткове погашення заборгованості за договором у період з 30 липня 2021року по 28 лютого 2022року.
Після 28 лютого 2022року  ОСОБА_1 не здійснила жодної операції за рахунком , коштів в рахунок погашення заборгованості за договором не вносила.
Згідно з розрахунком заборгованості за період з 30 липня 2021року по 28 лютого 2022року відповідачкою було використано з рахунку коштів на суму 63 757,59грн та за цей же період внесено коштів на рахунок в сумі 39 765,32грн. Тобто, залишок неповернутої відповідачкою суми тіла кредиту становив 23992,27грн (63 757,59грн - 39 765,32грн = 23992,27грн).
Викладене свідчить про те, що відповідачка не дотрималась умов кредитного договору та маючи непогашену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23 992,27грн з 29 лютого 2022року перестала вносити на рахунок кошти для погашення заборгованості та користуватись рахунком.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги АТ «Сенс Банк» в повному обсязі погодився з тим, що заборгованість відповідача за кредитним договором розрахована позивачем за період з 30 липня 2021року по 12 березня 2024року.
Між тим, суд першої інстанції, стягуючи заборгованість за кредитним договором за період з 30 липня 2021року по 12 березня 2024рокуне врахував, що у підписаному сторонами Паспорті споживчого кредиту строк кредитування був встановлений протягом 12 місяців, з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.
Оскільки протягом обумовленого умовами договору 12-місячного строку кредитування відповідачка порушила умови договору та допустила порушення строку виконання зобов`язань, то відсутні правові підстави вважати, що укладений між сторонами кредитний договір був пролонгований на новий строк. 
Доказів пролонгації кредитного договору матеріали справи не містять.
Водночас, відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тож, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що строк кредитування сплинув після закінчення дванадцяти місяців з моменту укладення кредитного договору є слушними, та після цього часу позичальниця не вчиняла жодних дій які би вказували на те, що вона погоджувалась з продовженням дії договору.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що строк кредитування за договором № 631743920 від 03 липня 2021року сплинув 29 липня 2022року.
Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.
Одночасно, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Після спливу визначеного договором строку кредитування права та інтереси кредитодавця забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий висновок повністю узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. 
Установлений кредитним договором строк кредитування визначає часові межі, в яких проценти за користування кредитом можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. 
Надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування вочевидь порушує баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. 
Враховуючи викладене, позивач має право на стягнення з відповідачки передбачених договором процентів за користування кредитом за період з 30 липня 2021року по 29 липня 2022року включно, сума яких згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за вказаний період становить 5 710,84грн.
Але, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором за період до з 30 липня 2022року по 12 березня 2024року. 
Оскільки колегією суддів встановлено, що з 29 лютого 2022року  ОСОБА_1 не користувалась кредитними коштами та не вносила коштів в рахунок погашення заборгованості, беручи до уваги, що строк кредитування сплинув 29 липня 2022року, то суд не приймає також до уваги всі інші розрахунки заборгованості позивача щодо тіла кредиту, простроченого тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, овердрафту, комісії та неустойки, що здійснені позивачем за період з 30 липня 2022року по 12 березня 2024року.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,колегія суддів приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги АТ «Сенс Банк», оскільки позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 703,11грн, яка складається з: 23 992,27грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 710,84грн - заборгованість за відсотками.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції.
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, а тому рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення суми заборгованості до стягнення за тілом кредиту до 23 992,27грн, за відсотками за користування кредитом до 5 710,84грн та загальної суми заборгованості за кредитним договором з 56211,85грн до 29 703,11грн.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин, законності та обґрунтованості висновків суду ці доводи не спростовують.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункти 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, які в цій справі складаються із судового збору, апеляційний суд виходить з наступного.
За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно частини десятої статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Приймаючи до уваги висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Сенс Банк»підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу позову у розмірі 1 280,03грн (29703,11/ 56211,85х 2422,40 = 1280,03).
Відповідно з позивача АТ «Сенс Банк» на користь відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 713,56грн (26508,74 / 56211,85х 3633,60 = 1713,56). 
Застосовуючи частину десяту статті 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, слід стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 433,53грн (1713,56 - 1280,03 = 433,53).
Отже, рішення суду підлягає зміні в частині стягнутої заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом, загальної суми заборгованості за кредитним договором, та скасуванню в частині стягнення судового збору.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Задовольнити частково апеляційну скаргу  ОСОБА_1 .
Рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором - змінити, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та загальну суму заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631743920 від 03 липня 2021року у розмірі 29 703,11грн, яка складається з: 23 992,27грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 710,84грн - заборгованість за відсотками. 
Рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судових витрат по сплаті судового збору - скасувати. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 433,53грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 23 грудня 2025року.

Судді: