1	Справа № 335/12200/25  2-а/335/11/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Єлисеєва Сергія Сергійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Єлисеєв С.С. який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвалами судді від 19.12.2025 р.30.12.2025 р. позовну заяву було залишено без руху.
Після усунення недоліків позову, 07.01.2026 р. представником позивача подано уточнений адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвалою судді від 08.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Єлисеєва С.С. про поновлення строку на подання позову до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, поновлено ОСОБА_1 строк на подання позову. Призначено розгляд справи на 16.01.2026 р. за правилами спрощеного позовного провадження буз повідомлення учасників справи. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
В обґрунтування уточненого адміністративного позову представник позивач вказує наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 р. №3621-ІХ, а саме п.2 прикінцевих та перехідних положень, встановлено, що громадянам України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю) з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05.06.2025 р. пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. 
ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , але співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було безпідставно знято з обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 та взято на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 після чого стосовно нього з`явились відомості про порушення правил військового обліку. 
Для усунення правопорушення та скасування відомостей про порушення ним правил військового обліку, ОСОБА_1 29.09.2025 р. через мобільний застосунок «Резерв +» було подано заяву про визнання вини та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності. Зазначає, що заява про визнання вини в мобільному застосунку «Резерв +» формується автоматично, відповідно на скрін-шотах, доданих до позову вбачається що заява направлена начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 перебував на обліку до протиправних дій співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 .
01.10.2025 р. стосовно ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про визнання вини від 29.09.2025 р., створеної в мобільному застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову №R102435 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якої було постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн., та зазначено, що у разі сплати штрафу протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили не менше ніж 50% від суми штрафу, постанова вважається виконаною. 
На виконання постанови №R102435 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 було сплачено штраф у сумі 8500 грн. через мобільний застосунок «Резерв +», що підтверджується друком квитанції від01/10/2025 р. після чого відомості про порушення правил військового обліку в електронному ВРД були скасовані. 
03.12.2025 р. ОСОБА_1 в мобільний застосунок «ДІЯ» в сервісі «Виконавчі провадження» надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №79699534) на вимогу №61/2657 від 29.09.2025 р. про стягнення ОСОБА_1 на користь держави грошові кошти у сумі 34 000,00 грн.
Через наявний в постанові про відкриття виконавчого провадження ідентифікатор доступу №В33ГАВЕ7А6Д1 ОСОБА_1 через сайти АВСП, лише в грудня 2025 р., після надходження повідомлення в мобільний застосунок «ДІЯ» ознайомився з постановою №61/2657 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Постанова №61/2657 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП датована 29.09.2025 р., про те ні на мобільний телефон, ні на особисту адресу ОСОБА_1 жодних документів, які б свідчили про існування такої постанови, не надходило, що підтверджує не обізнаність накладення на нього штрафу у сумі 17000 грн.
Представник позивача вважає, що постанова №61/2657 від 29.09.2025 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного представник позивача просить:
1. Визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення№61/2657 від 29.09.2025 р., ухвалену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
2. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
3. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. 
15.01.2026 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відзив на позовну заяву у якому зазначає наступне. 
24.09.2025 р. позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такий, що перебуває в базі розшуку ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України за скоєння правопорушення за ст.210-1 КУпАП з 12.08.2025 р. 
Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що позивач з 24.09.2025 р. перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 та є порушником військового обліку з 12.08.2025 р.
Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» 31.05.2012 р. військова-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_8 визнала позивача непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. 
Із наявних даних у ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач до 05.06.2025 р. повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби не пройшов, у зв`язку з чим останнього направлено на військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно направлення №4986090 від 24.09.2025 р., та роз`яснено, що у випадку відмови від проходження медичного огляду або інших порушень під час медогляду , останнього в залежності від обставин, може бути притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Згідно п. 2.8.6 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 4 днів. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.
Також відповідно до п.69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 р. №560, особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби, (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію. 
Враховуючи вищевикладене, 24.09.2025 р. складено протокол про адміністративне правопорушення, де позивачу роз`яснено його права і обов`язки, роз`яснено, що він як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 17 год. 29.09.2025 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого позивач не надав пояснень та відмовився від підпису протоколу. 
29.09.2024 р. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №61/2657 про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., яка направлена відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560 за місцем реєстрації (проживання) військовозобов`язаного.
Відповідно до даних поштового оператора (трекінг Укрпошти) поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання (дата відмітки 19.10.2025).
На підставі вищевикладеного представник відповідача вважає позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_3 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. 
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, відзив відповідача, норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за таке саме правопорушення.
Для наявності складу правопорушення за зазначеною нормою обов`язковими є: факт порушення обов`язку, визначеного законом; наявність вини (умислу або необережності); дотримання процесуальної процедури притягнення до відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий адміністративному стягненню інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Як убачається з матеріалів справи, постанова №61/2657 від 29.09.2025 року винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатами складання протоколу №60/3649 від 24.09.2025 про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що позивач не з`явився по виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК до 05.06.2025 року.
Разом з тим, доказів вручення позивачу повістки, повідомлення чи направлення на ВЛК у матеріалах справи не міститься.
Згідно з пунктом 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації №560, направлення на ВЛК оформлюється у письмовій формі, містить дані про особу, мету, місце та дату проходження медичного огляду і вручається особисто під підпис.
У разі відсутності підпису особи або акту про відмову від отримання повістки, факт вручення вважається недоведеним.
Відповідачем не подано доказів належного вручення такого направлення чи повістки, актів про відмову від отримання, доказів повідомлення про дату, час та місце огляду, а також доказів, що позивач був належним чином проінформований про відповідні обов`язки.
Таким чином, відсутні об`єктивні докази того, що позивач свідомо не з`явився для проходження ВЛК, тобто відсутня подія адміністративного правопорушення у розумінні ст. 247 КУпАП.
Згідно з п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ (наказ МОУ №402 від 14.08.2008), повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на п`ять років, якщо інше не обумовлено зміною стану здоров`я або призовом на службу.
Суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, у тому числі перевірити, чи є подія правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші істотні обставини.
Проте з матеріалів справи не вбачається, що відповідач здійснив таку перевірку оскільки у постанові не наведено жодного обґрунтування вини позивача, зокрема не зазначено доказів вручення повістки, не наведено посилань на документи, що підтверджують подію порушення.
Суд наголошує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведення усіх елементів складу правопорушення, а сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь цієї особи (in dubio pro reo).
Також Велика Палата Верховного Суду (постанова від 02.09.2021 у справі №800/23/17). вказує на те, що сам факт направлення повісток не є безспірним доказом їх вручення; необхідно довести факт вручення (розписка / відмітка «Укрпошти» про вручення чи відмову тощо), але таких доказів відповідачем не надано.
Отже, неналежне повідомлення особи про розгляд справи або відсутність доказів вручення повістки є самостійною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки порушує право на захист, гарантоване ст. 268 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем при винесенні постанови №61/2657 від 29.09.2025, порушено вимоги ст. 268, 280 КУпАП та не доведено наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Крім того, не забезпечено дотримання прав позивача на участь у розгляді справи, не підтверджено вручення повістки чи направлення на ВЛК 
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Доводи відповідача у відзиві не спростовують позиції позивача та не містять доказів правомірності спірної постанови.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку про скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Частою п 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).
За звернення до суду із позовною заявою, позивачем понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 605,60 гривень.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі встановленому чинним законодавством 605,60 гривень.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 25,65, 258, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративним позов ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Єлисеєва Сергія Сергійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №61/2657 від 29.09.2025 р., ухвалену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду
Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 . 

Суддя: А.В. Воробйов