Справа№751/7832/25 
Провадження №3/751/2679/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА
Яременко І.В. 
з участю захисника Лук`янець Д.М., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, 
про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 03.09.2025 о 00 год 32 хв у м. Чернігові по провул. Транзитний, 16, керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою увімкненого на службовому транспортному засобі проблискового маячка синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Був затриманий шляхом переслідування. Чим порушив вимоги п.п. 2.4 Правил дорожнього руху. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 03.09.2025 о 00 год 32 хв в м. Чернігові по провул. Транзитний, 16, керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №441964 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Чернігівській області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, в одне провадження.
У судове засідання особа, відносно якої складені протоколи, ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Захисник - адвокат Лук`янець Д.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Вказав, що разом з протоколами за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 03.09.2025 було складено протокол про адміністративне затримання №001770. Згідно рапорту старшого лейтенанта поліції Е. Ніфдамієвої о 00 год 35 хв до затриманого ОСОБА_1 було застосовано спеціальний засіб – кайданки. Час зняття кайданок 01 год 51 хв. З наданого відеозапису з бодікамер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував пройти огляд на стан акогольного сп`яніння, також просив надати йому можливість скористатись правничою допомогою, але працівниками поліції це було проігноровано. Весь час затриманий лежав на землі у кайданках і не мав фізичної можливості надати письмові пояснення в протоколі, або скористатись телефоном для отримання правничої допомоги. З наданого відео убачається, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 встановити неможливо. Зауважив, такі ознаки як різка зміна забарвлення обличчя – цілком нормальна реакція при хвилюванні, особливо коли 40 хвилин він повернутий обличчям до землі у кайданках, запах з порожнини рота – цю обставину неможливо перевірити по відео, поведінка, що не відповідає обстановці – це дуже оціночне твердження, обстановка у затриманого була дуже напружена, тому і поведінка «поза розумним сумнівом» відповідала обставинам. Затриманий двічі просив про правничу допомогу, але це було проігноровано працівниками поліції. Протоколи про адміністративні правопорушення та протокол про адміністративне затримання щодо ОСОБА_1 складені з порушенням, а тому не можуть бути належними та допустими доказами у справі. 
Суд, заслухавши пояснення адвоката Лук`янець Д.М., повно та всебічно дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.
У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Приписами п. 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема, і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Згідно п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
За положеннями п.8.9«б» ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Тобто, для правомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд на підставі наявних в справі доказів повинен встановити факт умисного невиконання водієм вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу.
З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що увімкнення проблискового маячка синього і червоного відбувається в той момент, як автомобіль Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , рухається попереду автомобіля працівників поліції, при цьому не дотримання вимог ПДР не зафіксовано. Відсутність порушень ПДР в діях водія ОСОБА_1 також підтверджується відсутністю стосовно нього будь-яких інших постанов, протоколів за порушення вимог ПДР під час руху вказаного автомобіля та начебто його переслідування працівниками поліції у визначений в протоколі час. 
Суд звертає, увагу, що перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» є вичерпним, а під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч.2 ст.35 цього Закону). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.
Проте, із матеріалів справи вбачається, що інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання водієм ОСОБА_1 будь-яких вимог ПДР України. Більше того, навіть в рапорті інспектор поліції вказав, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , було порушення ним комендантської години. 
Отже, відсутність з боку водія ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР під час руху автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , давало останньому підстави вважати про відсутність його переслідування патрульним автомобілем поліції.
У випадку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З огляду на позицію захисника, яка базується на визнанні ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, суд зосереджується на з`ясуванні та перевірці аргументів останнього з приводу дотримання працівниками поліції процедури проведення його огляду як водія на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.
Аналізуючи іншу складову об`єктивної сторони правопорушення, судом досліджено законність вимог працівників поліції на предмет проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, у зв`язку з чим суд доходить наступних висновків. 
Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений: положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р., та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі – Інструкція).
Згідно з п.п. 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. І лише за наявності у водія вказаних у п.3 Інструкції ознак, останній на вимогу поліції має пройти відповідний огляд.
Тобто, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.5 Порядку у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. 
З переглянутого відеозапису вбачається, що 03.09.2025 о 00 год 33 хв працівниками поліції було затримано ОСОБА_1 , до нього було застосовано кайданки. О 00 год 36 хв поліцейська повідомила, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, в цей час ОСОБА_1 лежить на землі у кайданках та просить про правову допомогу адвоката, на що о 01 год 04 хв поліцейська відповідає, що не обмежує його у праві скористатись правовою допомогою. О 01 год 05 хв ОСОБА_1 просить зняти кайданки. О 01 год 07 хв пояснює, що він не зрозумів, що його зупиняє патрульна поліція, бо не чув, що подано звуковий сигнал. О 01 год 12 хв пояснює працівникам поліції, що алкоголь не вживає за станом здоров`я. О 01 год 27 хв працівники поліції пропонують ОСОБА_1 зняти кайданки якщо він сяде у патрульний автомобіль. О 01 год 31 хв ОСОБА_1 повідомляє працівників поліції, що поїде проходити освідування до лікарні, оскільки не довіряє працівникам поліції. Але працівниками поліції це було проігноровано.
При цьому, суд підкреслює, що Інструкція чітко визначає процедуру та поетапне проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.
Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції зафіксовано наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. 
Натомість з переглянутого відеозапису події вбачається, що після затримання ОСОБА_1 працівниками поліції, останній знаходиться у кайкаднках, сидячи на землі, що не виключає почервоніння обличчя, та поведінку, яка б не відповідала обстановці. 
На думку суду, така поведінка поліцейських, зафіксована відеозаписом не свідчить, що останніми було виявлено у ОСОБА_1 реальні ознаки алкогольного сп`яніння, а вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду фактично була обґрунтована лише тим, що він керував транспортним засобом та був затриманий. 
Положення ч. 5, ч. 6 ст. 266 КУпАП регламентують направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
При цьому слід зазначити, що якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, описані ознаки сп`яніння не відповідають фактичному стану водія, винуватість водія автомобіля в порушенні п. 2.5 ПДР поза розумним сумнівом не може вважатись доведеною.
З огляду на це суд констатує необґрунтованість вимог працівників поліції щодо проходження гр. ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності таких ознак, і як наслідок - порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, що свідчить про неправомірність дій поліцейського та вказує на недоведеність обов`язкової складової об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.
Суд підкреслює, що лише за наявності таких кваліфікуючих ознак алкогольного сп`яніння та подальшої відмови від проходження огляду компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР , відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, чого в даному випадку, саме в такому порядку, зроблено не було. 
Тому суд доходить висновку про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №441964, як доказу, оскільки він складений всупереч п.11 Розділу ІІ Інструкції, а саме з грубим порушенням вказаних вище вимог ст.266 КУпАП.
Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.
Здійснюючи провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку зібрання і оформлення доказів.
Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто, на достатніх і незаперечних доказах.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище встановлених обставин, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п. 2.4 та п. 2.5 ПДР в розпорядження суду надано не було.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується. 
На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 130 ч. 1, 247, 251, 252, 256, 266, 283, 284, 287-289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:       І. В. Яременко