Справа №748/2991/25
Провадження №2/751/2430/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Діденко А. О. 
секретаря судового засідання Рак Я.М. 
учасники справи:

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»
відповідач – ОСОБА_1 
представник позивача – Паладіч Аліна Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1537877 від 30.05.2024 у розмірі 54100,76 грн, а також понесених судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 30.05.2024 року між ТОВ « Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1537877 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електорнними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України « Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого відповідач отримав у кредині кошти у розмірі 15000,00 грн, шляхом їх переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування.
20 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-01/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача за договором №1537877.
В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 54100,76 грн, з яких 14998,96 грн - сума заборгованості по тілу; 35 996,80 грн - сума заборгованості по відсоткам, 3105 грн – пеня.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2025 року справу передано Новозаводському районному суду міста Чернігова за територіальною юрисдикцією. 
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 03 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача при подачі позову просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся нелажним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
З урахуванням вищевикладеного, судом 24.12.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

30.05.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір №1537877 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 9-12).
Відповідно до п. 1.2 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 грн.
Згідно з п.1.4 Кредит надається строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів.
Відповідно до п.1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,5% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору.
У пункті 2.1 Договору зазначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 .
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (а.с. 15-16).
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується інформацією ТОВ «Пейтек» №20250120-3168 від 20.01.2025 в розмірі 15000 грн на картку, маска картки № НОМЕР_1 (а.с. 31).
В подальшому 20 січня 2025 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Свеа Фінанс» укладений Договір факторингу №01.02-95/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №153787 (а.с. 32-69).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-01/25 від 20.01.2025 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 54100,76 грн., з яких 14998,96 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35996,80 грн сума заборгованості за відсотками, 3105 грн сума штрафних санкцій (а.с. 76).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №1537877 від 30.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.01.2025 складає 54100 грн., з яких 14998,96 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35996,80 грн сума заборгованості за відсотками, 3105 грн сума штрафних санкцій (а.с.27-30).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Законом України «Про електронну комерцію» врегульовано правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.
Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку, визначеному законом або договором.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний, як це передбачено ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд погоджується з підставністю стягнення тіла кредиту та процентів за користування ним, проте не може погодитися зі стягненням штрафних санкцій з таких підстав. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом.
Однак, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 30.05.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
Отже, відповідач відповідно до вимог підпункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільнений від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст. 625 ЦК України у період дії в Україні воєнного стану.
У зв`язку з цим, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 50995,76 грн, із яких: 14998,96 грн заборгованість за тілом кредиту; 35996,80 грн заборгованість за процентами.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково на суму заборгованості в розмірі 50995,76 грн.

V. Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2283,37 грн (2422,40х50995,76/54100,76).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1537877 від 30.05.2024 у розмірі 50995 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 76 коп, що складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 14998,96 грн; заборгованості за процентами у сумі 35996,80 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) грн 37 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 05.01.2026.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місцезнаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 37616221)

Відповідач – ОСОБА_1 (зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя А. О. Діденко