Справа № 615/2653/25
Провадження № 3/615/639/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2026 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ

26.09.2025 року о 10 год 05 хв в м. Валки на автодорозі М-03 430 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №465410.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що за кермом автомобіля була дружина. Але, автомобіль зламався і після цього ОСОБА_1 пересів за кермо та намагався завести автомобіль та в цей час підійшли працівники поліції. 
Захисник Кондратенко В.А. в судовому засіданні просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що подав до суду клопотання.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 26.09.2025 року ОСОБА_1 знаходився у м. Валки, на трасі М03 430 кілометр. Факт керування транспортним засобом ВАЗ 210990 не зафіксовано. ОСОБА_1 як можна побачити з матеріалу взятого з бодікамери поліцейського перебував на місці водія, проте двигун транспортного засобу не був заведений та транспортний засіб не перебував в русі. ОСОБА_1 перебував на місці водія, куди він був змушений сісти внаслідок конклюдентних дій поліцейського після словесної сутички з ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом ВАЗ 210990 до моменту зупинки на блокпості (м. Валки, траса М03 430 кілометр). Перед тим як ОСОБА_1 зайняв місце водія, працівник патрульної поліції перевірив ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки за його словами в ОСОБА_1 вбачались ознаки сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло результат перевірки був негативним, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського. При цьому двигун транспортного засобу не був заведений та транспортний засіб не перебував в русі.
Підозра у наркотичному сп`янінні виникла у поліцейського після того, як він дізнався, що ОСОБА_1 приймає лікарський засіб "Раунатин", який знижує артеріальний тиск і може мати побічні ефекти, що схожі з ознаками сп`яніння, такі як тремтіння рук. Саме на підставі ознак: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, поліцейський кваліфікував дії ОСОБА_1 як відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до установленої судової практики, перебування особи на місці водія у нерухомому автомобілі з вимкненим двигуном не є керуванням транспортним засобом у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у матеріалах справи відсутній ключовий елемент об`єктивної сторони — факт керування ТЗ, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення.
Також захисник зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 був проведений на місці зупинки (м. Валки, траса М03, 430 км). Відеозапис підтверджує, що результат тесту на алкогольне сп`яніння був негативним.
Захисник також звертає увагу, що письмового направлення ОСОБА_1 не надавалося, а проходження огляду було запропоновано лише в усній формі, що на його думку є грубим порушенням вимог п. 7 Розділу ІІ Наказу МВС та МОЗ № 1452/735.
Крім того, ОСОБА_1 наступного дня (27.09.2025) самостійно пройшов медичний огляд у ТОВ “ЕКОТЕСТ+”, де результат лабораторного аналізу №688931 щодо виявлення наркотичних та токсичних речовин, є негативним. В свою чергу медичний документ підтверджує, що на момент складання протоколу (26.09.2025) та наступного дня ОСОБА_1 не перебував під впливом наркотичних речовин.
З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у громадянина ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, а саме поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей що не реагують на світло.
На відеозаписі, долученому до матеріалів справи, відсутні дані про те, що ОСОБА_1 26.09.2025 року кермував транспортним засобом ВАЗ 210990, тому зазначений відеозапис на долученому до матеріалів справи диску просить не приймати до уваги як доказ, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. 
Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 26.09.2025 року серії ЕПР1 № 465410;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я; 
- рапортом інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Корнільєва О., згідно якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом;
- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Бурикіної В., згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії А, В, С;
- відеозаписом подій від 26.09.2025 року (файл export-g1y3p), який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 . В ході розмови з поліцейським на запитання чи вживав він алкогольні напої або наркотичні засоби, останній відповів, що не вживав, лише приймав ліки від тиску «раунатин» (08:01 хв по 08:30 хв відеозапису). На 09:15 хв відеозапису поліцейський пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікарні для перевірки на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовляється, посилаючись на те, що йому потрібно на роботу (09:40 хв відео). Після цього інспектор поліції роз`яснює, що за відмову від проходження огляду передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5. ПДР України. Проте, ОСОБА_1 все одно відмовився.
В судовому засіданні в якості свідка було опитано ОСОБА_2 , яка повідомила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. Так, 26.09.2025 року вона з чоловіком виїхала з смт. Коломак, вона була за кермом автомобіля, оскільки чоловік випив таблетку «раунатин», бо напередодні у нього був дуже високий тиск. Вони зупинились біля «Посада», бо автомобіль поламався, чоловік пересів за кермо, щоб завести автомобіль, та в цей час підійшли поліцейські та почали задавати питання. Свідок зазначила, що чоловік майже ніколи не п`є.
Суд критично відноситься до пояснень захисника про відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , з огляду на наступне.
В протоколі про адміністративне правопорушення в графі 14. пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що він не знав та лікарі його не попередили, що ліки які він вживає, не можна приймати та керувати транспортним засобом.
Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1 . Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останній жодних заперечень того, що він не керував транспортним засобом не висловлював, як і не повідомляв, що за кермом авто була його дружина. 
Отже, суддя ставить під сумнів об`єктивність пояснень свідка ОСОБА_2 надані в судовому засіданні, враховуючи те, що вона приходиться ОСОБА_1 дружиною.
Отже, відеозапис, який міститься у матеріалах справи, а також інші докази в своїй сукупності, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому суд вважає доведеним факт керування останнім транспортним засобом у вказаний час та у вказаному місці. Доводи про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Щодо доводів захисника про те, що з відеозапису в ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, а саме поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей що не реагують на світло, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
При цьому, виходячи з п. 2 Інструкції, виявлення ознак сп`яніння у водія належить до компетенції поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України. У даному випадку такі ознаки вказані поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.
Доводи захисника, що ОСОБА_1 не було вручено копію направлення суддя до уваги не приймає, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі наркотичного сп`яніння складається не для вручення водію, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди з направленням, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП.
Таким чином, наявність в матеріалах справи направлення на медичний огляд водія та не вручення їх особі, не впливає на кваліфікацію правопорушення, оскільки наявність зазначених документів має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд. Однак, ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Захисник надав до суду копію лабораторного аналізу №688931 проведеного 27.09.2025 року ТОВ «ЕКОТЕСТ+», згідно якого за результатами аналізу у ОСОБА_1 наркотичних речовин не виявлено.
Оцінючи такий доказ суд вважає його неналежним, оскільки ОСОБА_1 ставиться в провину саме відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, за що передбачено адміністративну відповідальність. 
Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суддя приходить до переконання про доведеність факту відмови ОСОБА_1 , який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що з його боку є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на наведене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що є необхідним і достатнім для виховання останнього у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суд –

ПОСТАНОВИВ

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:
отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; код ЄДРПОУ: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення», справа № 615/2653/25.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Левченко