Справа № 932/107/26 
Провадження № 3/932/32/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Орчелота А.В., розглянув матеріал який надійшов з ВП №4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянка України, яка працює продавцем «VAPE STORE», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч.4 ст.156 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №954075 від 20 грудня 2025 року, відповідно до якого:
ОСОБА_2 як особа, яку, постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 серпня 2025 року, було піддано адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст.156КУпАП - 20 грудня 2025 року приблизно о 12 годині 39 хвилин за адресом: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 15а, здійснювала продаж електронного пристрою для паління «elfbar-1500» вартістю 330 грн. без марки акцизного податку всупереч вимогам ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів…» №481/95 від 19.12.1995 зі змінами та доповненнями.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.156КУпАП.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарев проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Дніпра, направленням судової повістки про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надавала. Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останньої.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до такого.
Згідно з положенням ст.7КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст.10КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Адміністративна відповідальність за ч.4 ст.156КУпАП настає у разі дій, передбачених частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
Проте, в фабулі протоколу, уповноваженою особою на складання зазначеного протоколу жодного разу не згадується про притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.156КупАП, однак долучена копія постанови Шевченківського районного суду міста Дніпра від 06 серпня 2025 року.
У свою чергу, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156КУпАП настає у разі здійснення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Разом з цим, частиною 2 статті 156КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.
Слід зазначити, що законодавець за суб`єктним складом розділив ці види правопорушень, за першою частиною до адміністративної відповідальності притягуються суб`єкти господарської діяльності, які наділені законом спеціальними, властивими йому ознаками, в той час як за другою частиною цієї статті працівники підприємства.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, протокол серії ВАД №954075 від 20 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , як до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складено за ч.4 ст.156КУпАП, за дії вчинені останньою, як особою, яку, протягом року, було піддано адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст.156КУпАП, однак при вивчені матеріалів справи суддею встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи в магазині «VAPE STORE» здійснила продаж електронного пристрою для паління «elfbar-1500» вартістю 330 грн,. без марки акцизного податку, і матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 є ФОП та/або іншою посадовою особою, а лише є продавцем (працівником) вищевказаного закладу. Таким чином дії останньої підлягають кваліфікації за ч.2 ст.156КУпАП, а тому, відповідно, не можуть бути кваліфіковані за ч.4 ст.156КУпАП.
Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.
Згідно з ч.1т.17Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156КУпАП.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.156КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.
До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на те, що «проведено особистий огляд та огляд речей, передбачені ст.264КУпАП, що були у ОСОБА_1 та згідно зі статтею 265 КУпАП виявлені речі вилучені для тимчасового зберігання».
Однак, зазначені норми КУпАП регламентують порядок адміністративного затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, строки такого затримання, порядок проведення особистого огляду і огляду речей.
Порядок проведення огляду приміщення, в свою чергу, встановлює ст.237КПК України, і цією нормою передбачено, що огляд приміщення може проводити виключно слідчий або прокурор.
Таким чином, огляд магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 був проведений не уповноваженою на це особою в порушення вимог як КУпАП, так і КПК України, а тому інформація (предмети, речі), отримані в результаті його проведення, є доказами, що отримані НЕ у визначеному законом порядку, тобто недопустимими.
Керуючись ст.ст.7,156,245,247,251,280,284-285КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.156КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Вилучені, 20 грудня 2025 року предмети з магазину «VAPE STORE» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 15, які зазначені в протоколі огляду від 20 грудня 2025 року та поміщені для зберігання до камери схову ВП№4 ДРУП№1 ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_1 . 
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Шевченківського районного суду
міста Дніпра          А.В. Орчелота