Справа № 445/3211/25
провадження № 3/445/34/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2026року суддя Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :
в провадження Золочівського районного суду Львівської області з Золочівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 524139, вбачається, що такий було складено 26.11.2025 року старшим інспектором Золочівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Панькевичем М.І.
У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 26.11.2025 року о 11 год. 57 хв в с. Підгороднє, Золочівського району, Львівської області, траса М-09 Тернопіль – Львів – Рава -Руська 54 км + 800 м, ОСОБА_1 керував автобусом марки «Мерседес-Бенц» EVOBUS0530, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, , чим порушив вимоги п. 2.5. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 524314, вбачається, що такий було складено 26.11.2025 року інспектором Золочівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Карабіним В.В.
У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 26.11.2025 року о 13 год. 51 хв в с. Підгороднє, Золочівського району, Львівської області, траса М-09 Тернопіль – Львів – Рава -Руська 54 км, ОСОБА_1 керував автобусом марки «Мерседес-Бенц» EVOBUS0530, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.
Постановою судді від 02.12.2025 року вказані матеріали, на підставі ст. 36 КУпАП, об`єднано в одне провадження. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив. 
Вказує, що є військовослужбовцем, перебуває на посаді водія автобуса. 23.11.2025 року він вибув у відрядження до м. Павлоград, куди перевозив особовий склад до зони бойових дій та одразу повертався назад до м. Львів. Рух в одному і в другому напрямку здійснював в колоні. Загалом він проїхав близько 2500 км за три дні, фактично без відпочинку, а тому був достатньо втомленим. Окрім цього, на зворотному шляху до м. Львів у автобуса виникла поломка, а тому він їхав з увімкненої аварійною сигналізацією. На під`їзді до м. Золочева, ліворуч від дороги він побачив АЗС «Амік», а тому вирішив зупинитись поруч. Орієнтовно за 200 м від АЗС, на початку об`їзної дороги м. Золочева, дорога має додаткову смугу, куди можна було припаркувати автобус таким чином, щоб він не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху. Зупинивши автобус, він попрямував до АЗС, придбав там дві пляшки води та повернувся назад до автобуса. Оскільки він був втомленим, а автобус не повністю справним він зателефонував до колеги та домовився, що за автобусом приїде інший водій. Він очікував в салоні автобуса, постелив собі спальне місце та мав намір відпочити, не заперечив факт вживання алкоголю, але виключно після того, як він зупинився. Загалом, до приїзду працівників поліції, автобус стояв у вказаному місці близько 30-40 хвилин. Після цього, до автобуса підійшли працівники поліції, далі події розгортались, так як це зафіксовано на відеозаписах з бодікамер останніх. Йому дійсно пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від такого він відмовився, вказує, що автобусом не керував в той час, пояснював поліцейським, що їде здалека, не спав, щойно повернувся з АЗС. Підтверджує, що алкоголь він вжив після повернення з АЗС, автобусом не керував. Вину категорично заперечує, оскільки працівники поліції його не зупиняли, руху він не здійснював, на момент інкримінованого правопорушення жодним транспортним засобом не керував. Після того як на нього склали матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він залишився на тому ж місці де і був зупинений автобус та продовжував очікувати іншого водія. До нього знову під`їхав вже інший екіпаж поліції, його звинуватили у порушенні правил зупинки, повторно запропонували пройти тест на алкоголь. Він повідомив, що зупинився в цьому місці, нікуди не їде, очікує іншого водія. Більше того, він і не може їхати, оскільки на нього щойно склали протокол за ст. 130 КУпАП та заборонили подальший рух, а тому він і не може навіть перепаркувати автобус. Незважаючи на це, на нього повторно склали протокол за ст. 130 КУпАП, оскільки він повторно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Аналогічні пояснення надав представник ОСОБА_1 – адвокат Комар М.В. Вказує, що відсутні будь-які докази, які вказують на те, що його довіритель керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що між часом зупинки автобуса та приїздом працівників поліції пройшло досить багато часу, ОСОБА_1 в цей час пішов до АЗС, повернувся, розстелив спальне місце, мав намір відпочити. На момент приїзду працівників поліції автобус був зупинений, останнім ОСОБА_1 не керував, відтак в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складання першого протоколу ОСОБА_1 залишився на тому ж місці, нікуди не рухався. Це не заважало іншому екіпажу, одразу після першого, попри відсутність факту керування транспортним засобом, повторно скласти відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Свідок ОСОБА_2 , будучи допитаним в якості свідка, надав показання, що є інспектором Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, 26.11.2025 перебував на чергуванні в складі екіпажу. О 11 год. 59 хв. він отримав виклик на планшет, який попередньо надійшов на лінію «102» від гр. ОСОБА_3 щодо автобуса, який їде з увімкненою аварійною сигналізацією. Він такий виклик прийняв та прибув на місце в с. Підгороднє, Золочівського району, Львівської області, де було виявлено припаркований автобус. Не заперечує, що на час прибуття автобус руху не здійснював, він його не зупиняв. В салоні автобуса пасажирів не було, перебував лише ОСОБА_1 . Останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. Точний час прибуття до автобуса вказати не може, орієнтовно після 12 год. У своєму рапорті час прибуття вказав 12 год. 10 хв. Звертає увагу, що на відеозаписі з бодікамери невірно відображено час, зокрема такий показано 13 год. 10 хв., хоча насправді це була 12 год. 10 хв. Який час зйомки відеореєстратором гр. ОСОБА_3 йому не відомо, припускає, що це було до 11 год. 57 хв. або близько цього. Вказати скільки саме часу автобус стояв припаркованим достеменно свідку не відомо. 
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його представника, показання свідка, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративно караним діянням, що передбачає встановлену законом відповідальність
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.
За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, в матеріалах справи наявні відеозаписи з місця оформлення протоколів про адміністративне правопорушення, зокрема записи з бодікамер працівників поліції, а також запис з відеореєстратора, який знятий на відеокамеру мобільного телефону. 
Із запису відеореєстратора вбачається рух автобуса марки «Мерседес-Бенц» EVOBUS0530, номерний знак НОМЕР_1 , по трасі М-09 в напрямку з м. Тернополя до м. Львова, в районі ділянки між с. Струтин та с. Підгороднє, Золочівського району, Львівської області. Автобус рухається із увімкненою аварійною сигналізацією та зупиняється в районі с. Підгороднє, Золочівського району, Львівської області, праворуч на правій смузі руху, як і вказував ОСОБА_1 на відстані 200 м від АЗС «Амік», після чого вказаний запис завершується. Водія автобуса на даному відеозаписі не видно. Час на цьому відеозаписі в нижньому правому кутку зафіксовано 09 год. 18 хв. 
О 11 год. 57 хв. на лінію «102» надійшов виклик від гр. ОСОБА_3 , який повідомив про рух автобуса, який рухається із порушенням (не вказано яким саме), водій автобуса увімкнув аварійну сигналізацію, що підтверджується відповідним рапортом помічника чергового Золочівського РВП ГУНП у Львівській області від 26.11.2025 року. 
Із вказаного та показань свідка ОСОБА_2 зрозуміло, що запис на відеореєстратор зроблено з автомобіля гр. ОСОБА_3 , який він в подальшому надіслав працівникам поліції через відповідний месенджер. 
О котрій годині здійснено зазначений відеозапис достеменно не зрозуміло, оскільки час на відеореєстраторі різниться із часом повідомлення на лінію «102».
Наступним відеозаписом зафіксовано прибуття працівників поліції до автобуса, такий зупинений у тому ж місці, як і на записі з відеореєстратора. 
Час прибуття працівників поліції до місця зупинки автобуса 13 год. 10 хв., що вказано на записах з бодікамер, оскільки саме з цього розпочинається їх спілкування із ОСОБА_1 . При цьому, працівники поліції вказаний автобус не зупиняють, а підходять до вже раніше самостійно зупиненого автобуса його водієм. 
Свідок ОСОБА_2 надав показання, що час на реєстраторі не відповідає дійсності, насправді це була 12 год. 10 хв. 
На записах дійсно зафіксовано, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, спочатку він погоджується, потім відмовляється. Загалом їх дискусії тривали впродовж орієнтовно години часу. Врешті, ОСОБА_1 остаточно відмовився від проходження огляду, як на місці так і в медичному закладі, а тому працівники поліції оформили відносно нього матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпПА.
Після цього працівники поліції залишили місце події, ОСОБА_1 залишився в автобусі, який продовжував перебувати на тому ж місці, очікуючи прибуття іншого водія. 
О 13 год. 55 хв. до автобуса прибуває інший екіпаж працівників поліції, із відеозаписів з нагрудних камер яких чітко видно, що автобус перебуває на тому ж місці, що і раніше, тобто ОСОБА_1 таким явно не керував. 
Працівники поліції вказують ОСОБА_1 , що автобус припарковано із порушенням правил дорожнього руху, просять пред`явити документи, ОСОБА_1 пояснює, що автобусом не керує, очікує іншого водія. Незважаючи на це, працівники поліції вказують, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, пропонують пройти тест на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовляється. 
З копії посвідчення про відрядження та шляхового листа вбачається, що ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні з 23.11.2025 року по 27.11.2025 року, направлений у відрядження до м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою перевезення особового складу. 
Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 26.11.2025 року дійсно керував автобусом «Мерседес-Бенц» EVOBUS0530, номерний знак НОМЕР_1 , о котрій саме годині він здійснив зупинку в с. Підгороднє, Золочівського району, Львівської області достеменно не відомо, належними доказами цей факт не підтверджено, орієнтовно це було не пізніше 11 год. 57 хв. 
Перший екіпаж поліції прибув до автобуса не раніше 12 год. 10 хв. На момент приїзду працівників поліції автобус був припаркованим, ОСОБА_1 ним не керував, працівники поліції рух автобуса не фіксували, чого не заперечив свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні. 
Як проводив час ОСОБА_1 в проміжок між своєю зупинкою та приїздом першого екіпажу поліції невідомо, можливо дійсно перебував на АЗС «Амік» та вживав алкоголь, як він сам про це зазначає. 
Відтак, в матеріалах відсутні будь-які докази, які вказують на те, що саме на момент керування транспортним засобом, тобто станом не пізніше 11 год. 57 хв. (час орієнтовний), ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Щодо другого епізоду, слід зазначити, що в процесі розгляду справи беззаперечно встановлено, що автобус перебуває на тому ж місці, що і в момент первинної зупинки, тобто не пізніше орієнтовного часу 11 год. 57 хв. Другий екіпаж поліції як рух автобуса, так і відповідно керування ним водієм ОСОБА_1 не фіксує, автобус та його водія не зупиняє, підходить до вже раніше припаркованого автобуса, однак висуває ОСОБА_1 вимогу щодо проходження тесту на стан сп`яніння, від якого останній відмовився. 
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, після вживання алкогольних напоїв, оскільки і в першому і в другому епізодах автомобіль не рухався, а був припаркованим на правій смузі автодороги, хоча і з ймовірним порушенням правил дорожнього руху. 
Відтак, за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, провадження у справі щодо нього належить закрити на підставі п. 1ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст.130, ст.247,251,252,256,266, 268,279,280,283-285 КУпАП, суддя – 

п о с т а н о в и в :
провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя          О.М. Кіпчарський