ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року	                        Львів	Справа № 300/4014/22 пров. № А/857/1699/23 	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                        Мікули О. І.,
суддів          -                                                Затолочного В. С., Качмара В. Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Волосянко Роман Олексійович, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи №300/4014/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

                                                        в с т а н о в и в:

Позивач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг у сумі 175454,85 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи- платника податків ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 175454 (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 85 копійок. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі №300/4014/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області відмовлено. 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Волосянко Р.О., звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Просить прийняти додаткову постанову та стягнути з відповідача - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь позивача 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначає про те, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 134 КАС України вони повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, у поданому акті приймання-передачі послуг відсутня інформація про кількість часу, витраченого адвокатом на виконання конкретних робіт, що унеможливлює оцінку співмірності заявлених витрат. Крім того, покликається на те, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, оскільки розгляд здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження. Також податковий орган покликається на виправлення описки у судовому рішенні щодо суми 170,00 грн по податковому повідомленню-рішенню №0004683306.
Враховуючи положення ст.143 КАС України суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та заяву позивача щодо розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що таку заяву необхідно задовольнити частково та прийняти додаткове судове рішення з цього приводу, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст.30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем надано суду копії таких документів: договір про надання правничої допомоги №32/11-2022 від 09 листопада 2022 року, додаткову угоду №1 від 09 листопада 2022 року, додаткову угоду №3, Акт приймання-передачі наданих послуг від 14 листопада 2025 року, платіжні інструкції.
Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг від 14 листопада 2025 року вбачається, що адвокатом надано такі послуги: консультація - 500,00 грн; ознайомлення з матеріалами справи - 500,00 грн; складання апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року - 3000,00 грн; складання заяви про зупинення апеляційного провадження у справі - 500,00 грн; складання заяви про поновлення апеляційного провадження у справі - 500,00 грн. Загальна вартість наданих послуг – 5000,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.
Матеріалами справи стверджується, що Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначає про те, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, неспівмірними та не підтверджені належними доказами.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів зазначає, що зі змісту акту приймання наданих послуг вбачається, що такий не містить вказівки та обґрунтування часу, витраченого адвокатом на надані послуги правової допомоги, тому заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн не підтверджується належними доказами та є завищеним.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
Колегія суддів, вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, зазначає, що предметом позову є стягнення податкового боргу внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань; спірні правовідносини регулюються нормами ПК України, а тому такі послуги, як консультація, ознайомлення адвоката із матеріалами справи включаються до витрат пов`язаних зі складанням апеляційної скарги і подання її до суду; при цьому, складання заяви про зупинення та про поновлення апеляційного провадження охоплюються загальною діяльністю адвоката, а тому дані витрати повинен понести відповідач.
Крім того, колегія суддів зазначає, що апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження без виклику сторін, у спірних правовідносинах є велика кількість судової практики, тому складення апеляційної скарги не потребувало значних витрат часу, зусиль чи знань.
Таким чином, враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу, здійснюючи вирішення питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, а також заперечення відповідача у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що витрачений адвокатом час на розгляд цієї справи та об`єм наданої правової допомоги не відповідають співмірності заявленої суми, а тому наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн, тому заяву необхідно задовольнити частково.
Щодо покликань податкового органу на виправлення описки в сумі 170 грн у постанові суду апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає про те, що у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції наведено мотиви, на підставі яких прийнято таку, зокрема, звернуто увагу на судове рішення у справі №300/39/23, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення- рішення від 04 березня 2020 року №0004673306, №0004693306, якими охоплено вказану суму податкового боргу, і зазначено, що у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, а тому підстави для виправлення описки відсутні. Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі незгоди з постановленим судовим рішенням, податковий орган має право оскаржити його у касаційному порядку.
Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 195, 252, 308, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                       п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Волосянко Роман Олексійович, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду у справі №300/4014/22 задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи №300/4014/22.
Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок, у решті відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
  
Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар