ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року        м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В. Т., за участі секретаря судового засідання Філатової К. А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Іонашку Владислава Дмитровича, законного представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 та представника служби у справах дітей Суховерського Максима Тарасовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Іонашку Владислава Дмитровича на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави.
ОСОБА_1 ставиться в порушення те, що він 04 грудня 2025 року о 21:08 год. знаходячись в м. Чернівці, по пров. 5-му Горіхівському, 1, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 04 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , о 21:08 год. знаходячись в м. Чернівці по пров. 5-му Горіхівському, 1, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України та його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Провадження № 33/822/41/26    Головуючий у І інстанції: Гавалешко П. С.
Категорія ст. 126 ст. 130 КУпАП        Доповідач: Марчук В. Т.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Іонашку В. Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 246 КУпАП. В разі відсутності підстав для закриття провадження у справі, просить змінити постанову суду першої інстанції, застосувавши до ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та безпідставною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Працівники поліції не мали права зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки жодних підстав для цього не було.
ОСОБА_1 був дуже схвильований, не усвідомлював наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він відмовився від проходження огляду.
Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки він був оформлений у відсутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 . 
Зазначає, що ОСОБА_1 не працює, оскільки є неповнолітнім та навчається у коледжі, проживає із матір`ю без батька, що свідчить про відсутність можливості нести відповідальність у такому виді стягнення як штраф.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його матеріальне становище, той факт, що за місцем навчання він характеризується позитивно, вперше притягається до адміністративної відповідальності, зробив належні висновки для себе та обіцяє, що такого більше не повториться, просить змінити призначене покарання та застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження або передачі під нагляд батькам. 
Дослідивши зміст оскаржуваної постанови та доводи, викладені в апеляційній скарзі, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Іонашку В. Д. та законного представника – ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку представника служби у справах дітей ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписи, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджуються дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до приписів п.2.1.а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №531829 від 04 грудня 2025 року (а. с. 1) ОСОБА_1 цього ж дня о 21 год. 08 хв. керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.
З довідки, наданої начальником ВАП УПП в Чернівецькій області ДПП О. Верстюком від 05 грудня 2025 р. (а. с. 6) вбачається, що станом на 04 грудня 2025 р. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.
На відеозаписі, що міститься в матеріалах справи (а. с. 7), зафіксовано, як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом, будучи непристебнутим. На вимогу працівників поліції пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що він неповнолітній та немає посвідчення водія.
Таким чином, дії ОСОБА_1 судом першої інстанції правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суд першої інстанції, встановлюючи вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином врахував всі обставини справи, що дало змогу дійти правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531841 від 04 грудня 2025 року (а. с. 11) ОСОБА_1 цього ж дня о 21 год. 08 хв. в м. Чернівці, пров. 5-й Горіхівський, 1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі.
Згідно направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 14), у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. 
Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису (а. с. 17), який міститься у матеріалах справи вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, наявність ознак наркотичного сп`яніння, неодноразово пропонували пройти огляд у встановленому законом порядку, повідомили про наслідки в разі відмови від проходження огляду, однак ОСОБА_1 відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я. На запитання працівника поліції чи вживав він марихуану, ОСОБА_1 повідомив, що останній раз вживав її 3 місяці тому.
Таким чином, районним судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є необґрунтовані, оскільки з відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що працівник поліції, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , повідомив, що останній керував транспортним засобом, будучи непристебнутим, що ОСОБА_1 не заперечував.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). 
З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що участь законного представника не є обов`язковою, а тому доводи захисника Іонашку В. Д. про обов`язкову участь законного представника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.
Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не усвідомлював наслідків відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку, є безпідставними, оскільки із відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, роз`яснили права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і наслідки, в разі відмови від проходження такого огляду, однак ОСОБА_1 відмовився проїхати в медичний заклад для проходження огляду.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, не працює та навчається у коледжі, а тому не може оплатити штраф не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 307 КУпАП, у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. 
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У даному випадку встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння на дорозі загального користування, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
З пояснень ОСОБА_1 працівникам поліції на бодікамеру встановлено, що він вживав наркотичні засоби.
Така поведінка створює підвищену небезпеку як для самого ОСОБА_1 , так і для інших учасників дорожнього руху.
За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, не будуть достатніми для виправлення ОСОБА_1 .
Будь яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.
Зважаючи на викладене, подана захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Іонашку В. Д. апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Іонашку Владислава Дмитровича залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    [підпис]     В.Т. Марчук