Справа №759/990/25
2-а/760/61/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 січня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 3669427,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в Святошинський районний суд м. Києва з зазначеним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови серії ЕНА № 3669427.
Свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2024 року інспектором 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Гордієнко Д.О. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за керування транспортним засобом із непрацюючою підсвіткою ДНЗ, при перевірці документів встановлено, що водій не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. «а» п. 2.1 ПДР України. 
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню. 
Зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки він не керував автомобілем, а сидів в ньому на паркові ТЦ «Ашан» та слухав музику. Він повідомив інспектора про те, що не керує автомобілем та не має права на керування. Відповідач доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, його пояснення не були прийняті до уваги.
Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3669427 від 15 грудня 2024 року.
Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 березня 2025 року до участі у справі залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції. 
З відзиву на позовну заяву представника Департаменту патрульної поліції вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що 15 грудня 2024 року інспектором 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Гордієнко Д.О. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за керування транспортним засобом із непрацюючою підсвіткою ДНЗ, при перевірці документів встановлено, що водій не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. «а» п. 2.1 ПДР України. Зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у нього водійських прав на керування автомобілем. Інспектор діяв виключно на підставі та у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Таким чином, постанова винесена правомірно в рамках законодавства на підставі наявної доказової бази. Заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 15 грудня 2024 року інспектором 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Гордієнко Д.О. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за керування транспортним засобом із непрацюючою підсвіткою ДНЗ, при перевірці документів встановлено, що водій не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. «а» п. 2.1 ПДР України.
Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства. 
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач зазначає про те, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки він не керував автомобілем, а сидів в ньому на паркові ТЦ «Ашан» та слухав музику. Він повідомив інспектора про те, що не керує автомобілем та не має права на керування. Відповідач доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, його пояснення не були прийняті до уваги. 
Письмові пояснення представника відповідача ґрунтується лише на тексті відзиву на позовну заяву, де в обґрунтування своїх заперечень зазначено про те, що оскільки постанова винесена уповноваженою особою, тому немає підстав для її скасування, оскільки доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано.
Вбачається, що відповідачем суду не надано будь-яких доказів правомірності рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 15 грудня 2024 року та не надано доказів, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові. 
За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 2 ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Постанова серія ЕНА № 3669427 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції. 
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.
Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 11000 гривень.
Відповідно до частин 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію договору № 17122414 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 17 грудня 2024 року, акт № 17122414 від 19 грудня 2024 року.
Вбачається, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. 
Згідно ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Вбачається, що позивачем також не надано суду доказів надання правничих послуг саме адвокатом, як це передбачено статтею 134 КАС України.
Крім того, позовна заява підписана особисто позивачем. 
За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 11000 гривень задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у місті Києві (м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9), Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови серії ЕНА № 3669427 задовольнити.
Скасувати постанову серія ЕНА № 3669427 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Гордієнко Дар`єю Олександрівною, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за ч. 2 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок. 
Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у місті Києві (м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9), Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови серії ЕНА № 3669427 в частині вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. 
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: