Справа № 344/14445/25 
Провадження № 2-др/344/13/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Польської М.В.,
секретаря судового засідання Соляник Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойчук Надія Василівна до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами,- 
В С Т А Н О В И В: 
В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойчук Надія Василівна до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами.
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.10.2025 року позовні вимоги задоволено.
30.12.2025 року представник позивача адвокат Бойчук Н.В. подала до суду заяву, за змістом якої просила ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 6000 грн.
Представник заявника у судове засідання не з`явилась, у прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення, просила здійснювати розгляд за відсутності позивача та її представника.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, з наступних підстав.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.10.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бойчук Надія Василівна до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами – задоволено.
Згідно ч.1,3 ст.133ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі N362/3912/18 (провадження N61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі N201/14495/16-ц (провадження N61-22962св19).
За результатами розгляду даної цивільної справи представником позивача заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн.
На підтвердження факту надання правничої допомоги представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 30.07.2025 року, додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги, акт виконаних робіт від 15.08.2025 року, платіжну інструкцію від 30.07.2025 року, ордер на надання правничої допомоги від 15.08.2025 року.
Суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу 6000,00 грн. доведений належними доказами у справі, є обґрунтованим, дійсним та співмірним, а також необхідним та розумним. 
Отже, ухвалюючи рішення від 16.10.205 року судом не вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Тому, така вимога підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 135, 141, 263, 270, 354 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В :
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойчук Надії Василівни про ухвалення додаткового рішення – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце фактичного проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. (шість тисяч тисяч гривень). 
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА