П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15881/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк Алла Юріївна 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
30 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною щодо непризначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки та зобов`язання вчинити дії.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 26.05.2025 в задоволенні позову відмовив. Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами скарги зазначає, що з 18.03.2020 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому має право на призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що оскільки позивач вже є одержувачем пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням даних про стаж і заробітну плату, повторний її розрахунок законодавством не передбачений. Права позивача в частині зобов`язання здійснити призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки на час розгляду даної справи не порушені, оскільки жодних переведень з виду на вид в межах одного закону чи на підставі різних законів по пенсійній справі позивача не проводилось.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 18.03.2020 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
25.10.2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком, з дати подання цієї заяви та під час призначення пенсії за віком застосувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
За наслідком розгляду вказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, направлено позивачу лист від 07.11.2024 року №15523-14255/Л-02/8-0200/24, яким відмовило у переведенні на інший вид пенсії, у зв`язку з тим, що позивач вже одержує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже, переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).
Повторне призначення пенсії за віком за Законом №1058-ІV діючим законодавством не передбачено.
Як встановлено судом першої інстанції, з 18.03.2020 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, яку перераховано відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому, в умовах призначення враховано розділ ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, відповідно до якого, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII застосовано в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відтак є необґрунтованими доводи позивача про те, що пенсія йому призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону №1058-ІV, а положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII застосовано в частині визначення права на пенсію.
Також, помилковими є посилання позивача у позовній заяві на судову практику Верховного Суду, оскільки зазначені постанови ухвалені за інших фактичних обставин та з іншим правовим регулюванням. Спірні правовідносини стосуються питання призначення іншої пенсії за іншим законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії і жодним чином не стосуються питання повторного призначення того ж виду пенсії.
Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач як особа, якій вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, визначених статтею 13 Закону №1788-XII, не має права на повторне призначення того самого виду пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії.
Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.11.2024 у справі №520/7431/19, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.