РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/3373/22
провадження у справі № 2/0285/18/26
21 січня 2026 року   м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої — судді Михайловської А.В.,
за участі секретаря судового засідання - Валінкевич І.І.
учасники у справі: позивач —  ОСОБА_1 , представник — ОСОБА_2 ,
відповідач 1 — Товариство з обмеженою відповідальністю " БЕТЕК" (надалі - ТОВ "БЕТЕК"), представники — Логінов Руслан Миколайович, ОСОБА_3 ,
відповідач 2 — Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" (надалі — ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"), представник — Пилипець Антон Юрійович, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору — ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_5 до ТОВ "БЕТЕК" та ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору — ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, - 

встановив:

29.07.2022 представник позивача подав до суду позов, в якому просив, після збільшення позовних вимог, стягнути на користь позивача ОСОБА_6 з відповідача 1 ТОВ " БЕТЕК" майнову шкоду у розмірі 582 858,00 грн, з яких: 287 128,57 грн — майнова шкода станом на 28.07.2019, 51 565,14 грн — три відсотки річних за період з 29.07.2019 по 23.07.2025 та 244 164 164,70 грн — інфляційні нарахування за період з 29.07.2019 по 23.07.2025, та моральну шкоду у розмірі 60 898,68 грн, з яких: 30 000,00 грн — моральна шкода станом на 28.07.2019, 5 387,67 грн — три відсотки річних за період з 29.07.2019 по 23.07.2025 та 25 511,01 грн — інфляційні нарахування за період з 29.07.2019 по 23.07.2025; з відповідача 2 ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" 196 252,67 грн, з яких: 98 000,00 грн — страхове відшкодування станом на 25.10.2019, 16 890,90 грн — три відсотки річних за період з 25.10.2019 по 23.07.2025 та 81 361,77 грн — інфляційні нарахування за період з 25.10.2019 по 23.07.2025. 
В обгрунтування позову вказав, що 28.07.2019 близько 08 год 00 хв на автодорозі Київ — Чоп, 212 км, поблизу с. Броники Новоград-Волинського р-ну, водій автомобіля марки Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , керуючи даним транспортним засобом виконуючи маневр розвороту ліворуч не надав переваги у русі автомобілю Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення. Зазначає, що у результаті ДТП позивачу завдана шкода, тому він звернувся до суду з даним позовом.
02.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду судом, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
23.08.2022 представник відповідача 2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП".
В обґрунтування відзиву вказав, що на момент подачі позову до суду триває досудове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відтак, страхове відшкодування не може бути здійснене так як вина водія ОСОБА_7 не доведена.
30.08.2022 представник відповідача 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ " БЕТЕК". 
В обґрунтування відзиву вказав, що вина водія автомобіля марки Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не встановлена ані в порядку адміністративного, ані в порядку кримінального судочинства, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають Крім того зазначив, що відповідальність водія автомобіля марки Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП".
09.11.2022 залучено до участі у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.
09.11.2022 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 285/1997/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
03.06.2025 поновлено провадження у справі.
21.07.2025 представник відповідача 2 подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що 03.07.2025 ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" виплатило страхове відшкодування у розмірі 98 000,00 грн, згідно платіжної інструкції № 3Р078908, за страховим випадком, який мав місце 28.07.2019 близько 08 год 00 хв на автодорозі Київ — Чоп, 212 км, поблизу с. Броники Новоград-Волинського р-ну, за участі автомобіля марки Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_1 , у межах страхового ліміту 100 000 грн. На підтвердження даних обставини падав до суду вище вказану платіжну інструкцію.
24.07.2025 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог.
05.08.2025 представник відповідача 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову.
В обгрунтування відзиву вказано, що вина водія ОСОБА_4 у ДТП, яке відбулося 28.07.2019, не доведена. 19.05.2025 ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрито, останнього звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч.1 ст. 49 КК України. Також, під час проведення експертного дослідження, за результатами якого складено висновок судовотоварознавчої експертизи № 209 від 07.10.2019, який поданий до суду стороною позивача, не було повідомлено зацікавленій особі про час та місце огляду транспортного засобу. Дана обставина позбавила можливість представника відповідача 1 порівняти пошкодження, які мав автомобіль до та після його транспортування до м. Львова для проведення експертного дослідження. На переконання представника відповідача 1 даний висновок експерта не може бути допустими доказом у справі.
11.08.2025 представник позивач подав до суду клопотання про витребування доказів у відповідача 1 ТОВ " БЕТЕК", зокрема: інформації, яка вказує на те, що водій ОСОБА_4 на момент ДТП перебував у трудових відносинах із ТОВ " БЕТЕК".
11.09.2025 представник відповідача 1 подав до суду клопотання про виклик у судове засідання у якості свідка ОСОБА_8 , яке задоволене у підготовчому судовому засіданні 12.09.2025, однак останній до суду 03.12.2025 та 12.01.2026 не з`явився, про причини неявки суд не попередив.
12.09.2025 прийнято до розгляду позовні вимоги, подані до суду 14.07.2025.
06.10.2025 клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача 1 задоволено, зобов`язано ТОВ "БЕТЕК" до 14.11.2025 надати суду інформацію чи перебував водій ОСОБА_4 на момент ДТП у трудових відносинах із ТОВ "БЕТЕК". Дана ухвала відповідачем 1 залишилася не виконаною.
14.11.2025 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду, визначена резервна дата судового засідання.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в інтересах позивача підтримав, які просив задовольнити, з підстав викладених у змісті позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.
Представник відповідача 1 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у змісті відзиву на позовну заяву. Також вказав, іншим учасником ДТП також були порушені ПДР.
Інші учасники у справі у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Судом встановлено, що ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19.05.2025 у справі № 285/1997/20 звільнено  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження № 12019060090000958 від 01.08.2019 року за обвинуваченням  ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України – закрито.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 285/2814/19 від 05.08.2019 року на автомобіль марки MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 - скасовано.
Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на зберіганні у ОСОБА_9 - залишено останньому; транспортний засіб Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився на зберіганні у ТОВ «БЕТЕК» - залишено товариству.
Згідно змісту ухвали, 28.07.2019 року близько 08 год ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 , по автодорозі Київ-Чоп.
Рухаючись вказаним автомобілем в напрямку м. Рівне, у світлу пору доби, по дорозі з двохстороннім рухом по дві смуги у кожному, які розділені розподільчою смугою із металевим огородженням по 212 км автошляху, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог п. 10.4 зазначених вище Правил, перед виконанням розвороту з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, не надав дорогу автомобілю MAZDA 6, р.н. НОМЕР_2 , яким у зустрічному напрямку керував водій ОСОБА_9 , перевозячи пасажира ОСОБА_8 , що призвело до зіткнення транспортних засобів.
Внаслідок вказаної ДТП пасажиру автомобіля MAZDA 6, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 7, 8 ребер зліва, двобічного перелому крижової кістки із здавленням корінців «кінського хвоста», перелому лівого поперечного відростка 5 поперекового хребця, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм автомобіля Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, п. 10.4 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної ДТП та її наслідками. 
Згідно змісту позовної заяви, пояснень представника позивача водій ОСОБА_4 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ " БЕТЕК". 
Факт перебування водія водій ОСОБА_4 на момент ДТП у трудових відносинах з ТОВ " БЕТЕК" представником останнього не заперечувалася та визнавався у під час судового розгляду.
Також, згідно змісту позовної заяви та Полісу серії АО № 3251983 від 10.06.2019 відповідач 1 застрахував цивільну відповідальність транспортного засобу Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 , на період з 10.06.2019 до 14.12.2019 на загальну суму 100 000 грн (за шкоду заподіяну майну), розмір франшизи — 2 000 грн. 
Відповідно до платіжної інструкції № 3Р078908 від 03.07.2025 відповідач 2 ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" виплатила ОСОБА_9 страхове відшкодуванням за даним фактом ДТП у розмір 98 000 грн.
Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 (позивачу у справі); Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 — Т ОВ " БЕТЕК" (відповідачу 1 у справі).
Відповідно до Висновку № 209 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 20.07.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.07.2019 становить 589 187,57 грн.
Вартість матеріального збитку (ринкова вартість автомобіля з урахуванням коефіцієнту зносу), завданого власнику автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.07.2019 становить 355 128,57 грн. 
Вартість автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані після ДТП 28.07.2019 становить 90 590,47 грн.
Під час надання правової оцінки даним правовідносинам, суд керується наступним.
Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі — ЦК України), Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Законом України “Про страхування”.
Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1 , 2 та 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) сформульовано висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187ЦК Українидає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки необхідно розуміти юридичну або фізичну особу, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17).
Разом з тим, як вставлено судом, станом на момент вчинення ДТП відповідальність водія автомобіля Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_3 , на період з 10.06.2019 до 14.12.2019 була застрахована у ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", згідно Полісу серії АО № 3251983 від 10.06.2019, із визначенням ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 100 000, 00 грн, розмір франшизи — 2 000 грн. 
Статтею 1 Закону України “Про страхування” передбачено, що страхування — це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Статтею 30 Закону “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” (надалі - Закон № 1961-IV) також визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
За частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Так, у постанові від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 Велика Палата Верховного Суду (надалі — ВП ВС) відступила від правового висновку Верховного Суду щодо абсолютності права потерпілого в ДТП на відшкодування шкоди її заподіювачем, визначивши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди обов`язок виплатити відповідне
відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених
законом випадках – МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).
Так, відповідно до Висновку № 209 судової автотоварознавчої експертизи, складеного 20.07.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.07.2019 становить 589 187,57 грн. При цьому, вартість матеріального збитку (ринкова вартість автомобіля з урахуванням коефіцієнту зносу), завданого власнику автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.07.2019 становить 355 128,57 грн. Вартість автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані після ДТП 28.07.2019 становить 90 590,47 грн.
Водночас, суд вважає даний доказ належним та допустимим, оскільки останній не спростований відповідачем 1. Тобто, відповідачем 1 не надано суду іншого доказу, який би спростував Висновок експерта, поданий позивачем у справі.
Та обставина, що експерт не повідомляв зацікавлених осіб про час та місце проведення огляду пошкодженого у наслідок ДТП транспортного засобу визначального значення для даної справи не має.
Також не заслуговують на увагу посилання представника відповідача 1 щодо того, що рішенням (ухвалою чи вироком) суду за наслідками ДТП не доведена вина водія ОСОБА_4 .
З даного приводу суд зазначає наступне, оскільки ОСОБА_4 ухвалою суду звільнений від кримінальної відповідальності за вище вказаним фактом ДТП не з реабілітуючих обставин, вина останнього у ДТП презюмується та не підлягає встановленню під час закриття кримінального провадження за строками давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Щодо пропорційності вини водія ОСОБА_4 Mercedes Benz 0405, д.н.з. НОМЕР_1 та вини водія ОСОБА_9 транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , то представник відповідача 1 доказів на підтвердження даних обставин, у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надав.
Тому, оскільки згідно Висновку № 209 вартість відновлювального ремонту автомобіля MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 28.07.2019 становив 589 187,57 грн, а ринкова вартість даного автомобіля з урахуванням коефіцієнту зносу на момент ДТП становила 355 128,57 грн, транспортний засіб відновлювати є економічно недоцільно, так як розмір відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість. 
При цьому, завдані збитки також перевищують ліміт страхового відшкодування.
Згідно платіжної інструкції № 3Р078908 від 03.07.2025 відповідач 2 ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" виплатила ОСОБА_9 (володільцю транспортного засобу на момент ДТП) страхове відшкодуванням за даним фактом ДТП у розмір 98 000 грн.
За таких обставин, оскільки позивачу ОСОБА_6 була завдана майнова шкода у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу MAZDA 6, д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП, з відповідача 1 ТОВ "БЕТЕК" підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 168 538,10 грн, з розрахунку: 355 128,57 грн (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП з урахуванням коефіцієнту зносу) — 98 000,00 грн (розмір виплатили ОСОБА_9 (володільцю транспортного засобу) страхового відшкодуванням за фактом ДТП) — 90 590,47грн (утилізаційна (залишкова) вартість транспортного засобу після ДТП) + 2 000, грн (розмір франшизи згідно Полісу серії АО № 3251983 від 10.06.2019) = 168 538,10 грн 68 коп, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню.
При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 1 ТОВ "БЕТЕК"  на користь позивача ОСОБА_6 трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, оскільки відповідно до вимог ст. 625 ЦК України такі стягнення підлягають у разі прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
У даному випадку, на момент розгляду справи по суті, тобто, до вступу рішення у законну силу у даній справі, грошове зобов`язання за вище вказаним фактом ДТП ще не виникло, тому останнє стягненню з відповідача 1 на користь позивача задоволенню не підлягає.
Щодо вимог позивача ОСОБА_6 до відповідач 2 ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" про стягнення майнової шкоди (страхового відшкодування) у розмірі 98 000,00 грн, то останні також задоволенню не підлягають у повному обсязі, оскільки страхова компанія у добровільному порядку ще до початку розгляду справи по суті виплатила ОСОБА_9 (володільцю транспортного засобу на момент ДТП) страхове відшкодуванням за даним фактом ДТП у розмір 98 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3Р078908 від 03.07.2025. 
Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_6 у частині стягнення з відповідача 1 ТОВ "БЕТЕК" моральної шкоди, суд враховує наступне.
Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з частиною третьої цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з частиною четвертою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Водночас, за вимогами статті 1172 ЦК України, моральна шкода, яка завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, остання відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц, та у постановах Верховного Суду: від 23 березня 2020 року у справі № 373/1773/18-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 501/2298/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 534/872/16-ц.
Судом встановлено, що під час ДТП водій ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах із відповідачем 1 ТОВ "БЕТЕК".
Під моральною шкодою розуміють втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
У свою ж чергу, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказував, що позивачу ОСОБА_6 внаслідок пошкодження транспортного засобу заподіяні значні моральні страждання, які виразилися у постійному стані тривоги, неможливістю усвідомити реальність події, що трапилася, та іншими наслідками, які супроводжували під час усунення наслідків заподіяння шкоди його майну.
Позивач втратив значну частину звичайного для себе способу життя та зазнав душевних, психічних переживань, втартив психологічну стабільність, став дуже знервованим, неспокійним, у нього порушився сон, він постійно відчуває дискомфорт, так як протягом багатьох років своєю клопіткою працею намагався заробити гроші, щоб придбати омріяний автомобіль, і як наслідок події ДТП, його мрію було зруйновано.
Так, враховуючи обставини, при яких позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку з подією ДТП, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, а також, виходячи з того, що у добровільному порядку відповідач 1 шкоду позивачу не відшкодував, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити повністю.
Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним.
Згідно ч. 1 та ч. 3 п. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 385 128,57 грн та моральної шкоди — 30 000,00 грн.
При цьому, судом задоволено частково позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, зокрема, у розмірі 168 538,10 грн, що становить 43,76 % від загального розміру позовних вимог.
Під час подачі позову до суду позивачем сплачено 3 851,29 грн судового збору за позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 685,38 грн ( 3 851,2857 х 43,76 % = 1 685,38 грн ) судового збору, з урахуванням часткового задоволення позову. 
Водночас, позивачем при подачі позову до суду не сплачений судовий збір за позовну вимоги про стягнення моральної шкоди.
Відтак, з відповідача 1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогою про стягнення моральної шкоди.
Керуючись статтями 4, 12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги  ОСОБА_5 до ТОВ "БЕТЕК" та ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору — ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди,  задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ "БЕТЕК" на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 168 538,10 грн та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн, а всього 198 538 (сто дев`яносто вісім тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн 10 коп.
В іншій частині вимог — відмовити.
Стягнути з ТОВ "БЕТЕК" на користь ОСОБА_6  1 685 (одну тисячу шістсот вісімдесят п`ять) грн 38 коп судового збору.
Стягнути з ТОВ "БЕТЕК" на користь держави  620 (шістсот двадцять ) грн 25 коп судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Повне найменування учасників справи:
позивач —  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 ),
відповідач 1 — ТОВ "БЕТЕК" ( місцезнаходження - вул. Басейна, 9, кв. 3, м. Київ, код ЄДРПОУ 36925670),
відповідач 2 — ПАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" ( місцезнаходження - вул. Глибочицька, 44, м. Київ, код ЄДРПОУ24175269 ),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору — ОСОБА_4 (РНОКПП не встановлено, місце проживання - АДРЕСА_2 ). 
Дата складення повного судового рішення – 21.01.2026.

Суддя А.В.Михайловська