Справа № 560/3646/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

21 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою від 07.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до позовної заяви, позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з огляду на таке.
Вказує, що проходив службу в органах та підрозділах ДСНС України, грошове забезпечення йому нараховувалось та виплачувалось, у тому числі Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у Хмельницькій області (далі – відповідач).
Позивач вважає, що при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за періоди: з 01.01.2008 по 28.02.2018; з 01.03.2018 по 31.12.2022; з 01.01.2024 по 27.11.2024, відповідач порушив вимоги Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі – Закон № 1282-XII у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
У відзиві відповідач проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на: зміну організаційно-правової структури та переведення позивача до іншої юридичної особи у 2013 році; зміну механізму індексації з 01.12.2015 у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013; перевищення розміру підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року над можливою сумою індексації; обмеженість бюджетних асигнувань.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив такі обставини.
Позивач проходив службу в органах та підрозділах ДСНС України, грошове забезпечення йому нараховувалось та виплачувалось, у тому числі Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у Хмельницькій області. 
Факт проходження позивачем служби, період служби, посади та дата звільнення (27.11.2024 року) підтверджуються відповідними наказами та довідками відповідача, копії яких наявні у матеріалах справи.
У матеріалах справи наявні копії довідок про грошове забезпечення та індексацію позивача по місяцях, які сторони не заперечують як такі, що відображають фактичні виплати.
Із цих довідок, зокрема, вбачається, що сума грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року була більшою, ніж у березні 2018 року, а індексація-різниця у зв`язку з підвищенням окладів з 01.03.2018 не нараховувалась і не виплачувалась.
Інших доказів, які б спростовували наведені довідки або підтверджували інший розмір грошового забезпечення та індексації у спірні періоди, сторони не надали.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам у цій справі, суд вказує на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Так, Закон № 1282-XII визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок № 1078, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин, визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Станом на: 01.12.2015 – діяв Порядок № 1078 у редакції з урахуванням змін постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, якою, зокрема, встановлено поріг індексації 103 %; уточнено правила обчислення індексу споживчих цін після підвищення тарифних ставок (посадових окладів); березень 2018 року – Порядок № 1078 діяв з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 141, які деталізували порядок проведення індексації у місяці підвищення доходу (абз. 3–6 п. 5), зокрема: якщо розмір підвищення грошового доходу (А) у місяці підвищення дорівнює або є меншим за суму можливої індексації (Б), індексація у місяці підвищення не зменшується, а різниця (Б – А) набуває характеру фіксованої щомісячної суми (індексації-різниці); така фіксована сума виплачується щомісячно до наступного підвищення тарифних ставок (посадових окладів), при якому розмір підвищення перевищить суму індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було змінено розміри посадових окладів відповідних категорій осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, що набрала чинності 01.03.2018) запроваджено нову тарифну сітку посадових окладів, внаслідок чого березень 2018 року став місяцем підвищення посадових окладів відповідних категорій осіб.
Верховний Суд у низці постанов – зокрема, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22 – сформулював правові висновки, які суд враховує при вирішенні цієї справи.
Щодо базового місяця січня 2008 року.
Для військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу місяцем підвищення посадових окладів є січень 2008 року (у зв`язку з набранням чинності постановою № 1294).
У період до наступного нормативного підвищення посадових окладів (до 01.03.2018) повноваження суб`єкта владних повноважень щодо визначення іншого «базового місяця» не є дискреційними; зміна назви органу, переведення, зміни розміру надбавок та премій не змінюють базовий місяць.
Щодо березня 2018 року та індексації-різниці.
З 01.03.2018, у зв`язку з набранням чинності постановою № 704, березень 2018 року є місяцем підвищення посадових окладів, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації.
У місяці підвищення (березні 2018 року) суд повинен визначити: А – розмір підвищення доходу шляхом порівняння грошового забезпечення за березень і лютий 2018 року, враховуючи сталi складові (посадовий оклад, оклад за званням, щомісячні надбавки, доплати, премії, що мають постійний характер); Б – можливу суму індексації, яка для цієї категорії осіб становить 4 463,15 грн (1762 грн прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 253,3 % приросту індексу споживчих цін / 100).
Якщо А меньше або дорівнює Б, особа набуває право на індексацію-різницю у розмірі Б – А, яка виплачується щомісячно до наступного підвищення посадових окладів, при якому розмір підвищення перекриє суму індексації.
Щодо обов`язків суду.
Суд повинен визначити правову природу та алгоритм розрахунку індексації (у тому числі, індексації-різниці), а конкретні арифметичні обчислення та виплату сум може покласти на суб`єкта владних повноважень, за умови, що встановлено неналежне застосування Порядку № 1078.
Суд не встановив відступлення Верховного Суду від наведених висновків у подальшій практиці щодо аналогічних правовідносин, які були чинними та відомими на момент вчинення спірних дій/бездіяльності відповідача.
Із приводу вимог позивача за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 року.
З урахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду та постанови № 1294, суд доходить висновку, що для позивача, як особи, грошове забезпечення якої встановлювалось за тими ж нормативними актами, що й для осіб рядового і начальницького складу, січень 2008 року є місяцем підвищення посадових окладів (умовно – базовим місяцем) для цілей індексації до наступного підвищення окладів у березні 2018 року.
Посилання відповідача на: переведення позивача до іншої юридичної особи у 2013 році; зміну структури грошового забезпечення та надбавок; застосування постанови № 1013 як підстави для встановлення нового базового місяця у грудні 2015 року, суперечать вказаним вище висновкам Верховного Суду, згідно з якими, лише нормативне підвищення посадових окладів є підставою для зміни місяця, з якого обчислюється індекс споживчих цін для індексації.
Відповідач не довів наявність у період з 01.01.2008 по 28.02.2018 іншого нормативного акта, яким би було підвищено саме посадові оклади позивача до березня 2018 року.
Водночас, Верховний Суд у справах № 400/3826/21, № 380/5493/21, № 520/6243/22 аналізував правовідносини саме за період, починаючи з 01.12.2015, коли набрала чинності нова редакція Порядку № 1078, що суттєво змінила механізм індексації (зокрема, щодо порогу 103 % і правил «обнулення» індексу).
При цьому, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б дозволили встановити порушення права позивача на індексацію у період з 01.01.2008 по 30.11.2015 року, а сам позивач не обґрунтував, які саме суми індексації мали бути нараховані та не були нараховані, або були нараховані не в повному обсязі, з огляду на тодішні редакції Порядку № 1078. 
Наявні у матеріалах справи таблиці та довідки дозволяють надійно реконструювати виплати індексації саме починаючи з грудня 2015 року, з урахуванням змін до Порядку № 1078.
Отже, суд приходить до висновку, що: за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 дії відповідача щодо незастосування січня 2008 року як місяця підвищення посадових окладів (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача є протиправними; у частині ж вимог за період з 01.01.2008 по 30.11.2015 судом не встановлено порушення прав позивача, а тому, підстав для задоволення позову в цій частині немає.
З огляду на встановлену протиправність дій відповідача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і доплату індексації за цей період із застосуванням січня 2008 року як базового місяця.
Разом з тим, з урахуванням підходу, викладеного у наведених вище постановах Верховного Суду, суд не визначає у резолютивній частині конкретний розмір грошової суми, а покладає обов`язок на відповідача провести відповідні арифметичні розрахунки при виконанні рішення суду, керуючись алгоритмом Порядку № 1078 та даними бухгалтерського обліку.
Щодо вимог за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.11.2024 (індексація-різниця), то суд вказує на таке. 
З довідок відповідача про грошове забезпечення (які не спростовані іншими доказами) суд встановив, що сума грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року була більшою, ніж у березні 2018 року при зіставленні сталих складових грошового забезпечення. 
Тобто, у березні 2018 року відбулося не підвищення, а фактичне зменшення суми грошового забезпечення позивача.
За приписами абз. 3–6 п. 5 Порядку № 1078 та правовими висновками Верховного Суду, у такій ситуації: розмір підвищення доходу А є нульовим або від`ємним (що в контексті індексації означає А меньше або дорівнює 0); сума можливої індексації Б для цієї категорії осіб за березень 2018 року становить 4 463,15 грн (1762 грн х 253,3 % / 100); умова А меньше або дорівнює Б виконується; отже, у березні 2018 року у позивача виникло право на індексацію-різницю у розмірі Б – А, яка підлягала щомісячній виплаті до наступного підвищення посадових окладів, при якому розмір підвищення перекрив би суму 4 463,15 грн.
Відповідач не надав суду жодних доказів того, що: у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 або з 01.01.2024 по 27.11.2024 відбулося нове нормативне підвищення посадових окладів позивача, при якому розмір підвищення доходу перевищив би 4 463,15 грн; позивачу фактично нараховувалась і виплачувалась індексація-різниця, обчислена з урахуванням формули (Б – А).
Натомість з довідок про індексацію вбачається, що індексація виплачувалась епізодично як «поточна» (за окремі місяці), а фіксована сума індексації-різниці, що виникла в березні 2018 року, взагалі не нараховувалась.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягає в не нарахуванні та не виплаті позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.11.2024, є протиправною.
Аргументи відповідача щодо «перекриття індексації підвищенням грошового забезпечення» не приймаються судом, оскільки: вони суперечать фактичним даним довідок, з яких видно, що у березні 2018 року підвищення як такого не відбулося; вони також суперечать сталій правовій позиції Верховного Суду, який виходить із необхідності співвіднесення конкретних сум А та Б у місяці підвищення за наведеним алгоритмом.
При цьому, позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію-різницю у фіксованій сумі 4 463,15 грн щомісяця за весь спірний період.
Разом із тим, з огляду на правові висновки Верховного Суду у наведених постановах (наприклад, у справах № 400/3826/21, № 380/5493/21, № 420/11424/21, № 520/6243/22), суд дотримується підходу, за яким: суд, встановивши протиправність дій/бездіяльності та алгоритм розрахунку індексації, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок і виплату сум індексації відповідно до цього алгоритму; конкретні арифметичні обчислення (з урахуванням усіх виплат за місяцями, особливостей включення/не включення окремих складових грошового забезпечення, утримань тощо) відносяться до повноважень та обов`язків відповідача як роботодавця/розпорядника бюджетних коштів.
Крім того, фіксація наперед однієї і тієї ж суми 4 463,15 грн щомісяця для всіх місяців спірного періоду може не відповідати алгоритму Порядку № 1078, оскільки: 4 463,15 грн – це сума можливої індексації саме за березень 2018 року; подальші місяці передбачають або збереження фіксованої індексації-різниці (Б – А), або її зміну в разі нового підвищення окладів або накопичення поточної індексації.
З огляду на це суд задовольняє вимоги щодо індексації-різниці частково: визнає бездіяльність відповідача протиправною; зобов`язує відповідача провести перерахунок і виплату індексації-різниці за спірні періоди за алгоритмом Порядку № 1078, виходячи з базового місяця січня 2008 року і суми можливої індексації в березні 2018 року 4 463,15 грн, але без фіксації у рішенні конкретного щомісячного розміру у 4 463,15 грн.
У частині ж вимоги саме про виплату 4 463,15 грн щомісяця за кожний місяць періодів з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.11.2024 позовні вимоги підлягають відмові як такі, що не відповідають механізму, визначеному Порядком № 1078.
Щодо вимог за період з 01.01.2024 по 27.11.2024 (поточна індексація, базовий місяць березень 2018 року), то суд виходить із таких міркувань. 
Як випливає із наведених постанов Верховного Суду, з 01.03.2018 року, у зв`язку з набранням чинності постановою № 704, березень 2018 року став місяцем підвищення посадових окладів (місяцем, від якого обчислюється індекс споживчих цін для подальшої індексації).
Подальші зміни розмірів надбавок, премій та інших складових грошового забезпечення, якщо вони не пов`язані з нормативним підвищенням посадових окладів, не змінюють цього базового місяця.
У справі не встановлено і відповідач не довів, що у 2019–2024 роках відбулося нове нормативне підвищення посадових окладів позивача, яке б визначало інший місяць підвищення доходу для цілей індексації.
Водночас, із довідок відповідача, наявних у матеріалах справи убачається, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення у 2024 році відповідач фактично не використовував березень 2018 року як місяць підвищення доходу, а частково індексація не нараховувалась зовсім, попри перевищення порогу 103 % індексу споживчих цін.
Отже, дії відповідача щодо не застосування березня 2018 року як місяця, від якого обчислюється індекс споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2024 по 27.11.2024, є протиправними.
З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про зобов`язання відповідача: здійснити перерахунок поточної індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2024 по 27.11.2024 року; виходячи з того, що березень 2018 року є місяцем підвищення посадових окладів (базовим для подальшої індексації); з урахуванням офіційно опублікованих індексів споживчих цін, порогу індексації 103 % та фактично виплачених позивачу сум індексації у цей період.
Як і щодо інших періодів, суд, дотримуючись підходу Верховного Суду, не визначає конкретну суму до виплати, а зобов`язує відповідача провести розрахунок і виплату відповідно до Порядку № 1078.
Отже, оцінюючи оспорювані дії та бездіяльність відповідача станом на час їх вчинення, з урахуванням правового регулювання, чинного у відповідні періоди, та практики Верховного Суду, суд доходить таких висновків.
Вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача у частині незастосування січня 2008 року як місяця підвищення посадових окладів (базового місяця) за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та зобов`язання здійснити перерахунок і доплату індексації за цей період – обґрунтовані і підлягають задоволенню (без конкретизації сум).
Вимоги у частині періоду з 01.01.2008 по 30.11.2015 – підлягають відмові через недоведеність порушення права позивача належними доказами.
Вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невиплати індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.11.2024, а також зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію згідно з алгоритмом Порядку № 1078 (виходячи з базового місяця січня 2008 року і можливої індексації 4 463,15 грн у березні 2018 року) – обґрунтовані і підлягають задоволенню частково, без фіксації в рішенні конкретної суми 4 463,15 грн щомісячно.
Вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не застосування березня 2018 року як місяця підвищення доходу (базового для індексації) у 2024 році та зобов`язання провести перерахунок поточної індексації з березня 2018 року як базового – обґрунтовані і підлягають задоволенню, з покладенням на відповідача обов`язку здійснити розрахунок і виплату без визначення конкретної суми судом.
В іншій частині позовні вимоги, у тому числі, у частині вимоги про присудження фіксованої суми 4 463,15 грн щомісячно за всі заявлені періоди, – підлягають відмові як такі, що не відповідають механізму індексації, встановленому Порядком № 1078.
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Держаної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області щодо не застосування січня 2008 року як місяця підвищення посадових окладів (місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року.
Зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Держаної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення посадових окладів (базового місяця) відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.
Визнати протиправною бездіяльність Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Держаної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.11.2024 року, з урахуванням вимог абз. 3–6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Держаної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.11.2024 року: виходячи з того, що січень 2008 року є місяцем підвищення посадових окладів для цілей обчислення індексу споживчих цін; з урахуванням того, що сума можливої індексації у березні 2018 року становить 4 463,15 грн; визначивши для березня 2018 року розмір підвищення доходу (А) як різницю між сумою грошового забезпечення у березні 2018 року та лютому 2018 року (за сталими складовими) та, за умови, що А меньше або дорівнює 4 463,15 грн, обчисливши суму індексації-різниці як (4 463,15 грн – А); виплачуючи суму індексації-різниці щомісячно у межах спірних періодів до моменту наступного нормативного підвищення посадових окладів, при якому розмір підвищення доходу перевищить 4 463,15 грн; з урахуванням раніше виплачених сум індексації (як поточної, так і фіксованої).
Визнати протиправними дії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Держаної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області щодо не застосування березня 2018 року як місяця підвищення посадових окладів (місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 27.11.2024 року.
Зобов`язати Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Держаної служби з надзвичайних ситуацій України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату поточної індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 27.11.2024 року, виходячи з того, що березень 2018 року є місяцем підвищення посадових окладів (базовим місяцем), відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (вул. Героїв Чорнобиля, 1/2, м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29008 , код ЄДРПОУ - 23312469) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений