Справа № 591/12923/25 Провадження № 3/591/3822/25	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2026 року          м. Суми
Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., в присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , представника –адвоката Александрова Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2025 року серії ЕПР1 №505681, ОСОБА_1 07.11.2025 о 01:45 год у м.Суми по просп. Свободи,39/2, керував т/з Volkswagen, н.з.- НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager та у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні представник повністю підтримав письмові пояснення та просив закрити справу через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 підтримав свого представника. Надавав пояснення, аналогічні тим, що зазначені по фактичним обставинам у письмовому клопотанні представника.
Дослідивши матеріали справи, слід зробити висновок про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження та доводиться наступними матеріалами справи:
- даними протоколу про адміністративне від 07 листопада 2025 року серії ЕПР1 №505681, в якому зазначені встановлені судом обставини щодо часу і місця вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення (а.с. 1);
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який мав бути проведений у зв`язку з виявленими ознаками: зокрема, щодо запаху алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 3).
Крім того, з переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівники поліції зупиняють т/з під керуванням ОСОБА_1 за те, що останній рухається у комендантську годину. Під час спілкування з ним, у них виникає підозра, що останній керує т/з в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляє, що проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння він не буде. 
При цьому, щодо заперечень представника та ОСОБА_1 , що останній, після того як порадився з адвокатом, не заперечував щодо проходження огляду, слід зазначити наступне.
Так, згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Крім того, слід зазначити про те, що діючим законодавством про адміністративне правопорушення зокрема ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У даному випадку на відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.
Суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Так, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Уразі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення. Однак, при відмові проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, водій – ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Суд вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.
Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.
У даному випадку, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції після зупинки т/з, під керуванням ОСОБА_1 виявляють у нього ознаки алкогольного сп`яніння та повідомляють йому про необхідність проходження огляду ( відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:07:00). Після цього, до ОСОБА_1 , який попередньо спілкувався з кимось по мобільному телефону, підходять безпосередньо з приладом Драгер та пропонують пройти огляд на місці зупинки (відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:14:25). На що останній каже «Ні» (відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:14:44), потім пропонують проїхати до медичного закладу (відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:14:47). Після цього, поліцейський запитує, чи розуміє останній, що за відмову від проходження настає адміністративна відповідальність, на що він каже, що «Так, розумію» ( відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:14:50). Йому роз`яснюють, що буде складено протокол, на що ОСОБА_1 , каже, що розуміє (відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:14:58). Після цього, відповідна процедура проведення огляду працівниками поліції завершується і останні починають складати протокол. І вже після цього, приблизно через 15 хвилин до них підходить ОСОБА_1 і каже, що він змінив думку, так як не зрозумів, до чого призвела така відмова і він хоче проїхати до медичного закладу (відеозапис clip-0 , фрагмент відео з 00:26:20).
Проте, суд не може взяти до уваги позицію, що він не відмовлявся від огляду, а хотів проїхати до медичного закладу, так як він виявив таке бажання вже після завершення процедури огляду, після всіх роз`яснень та повідомлення про те, що відносно нього починають складати протокол.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно довідки ст. інспектора відділу АП УПП в Сумській області Западні О. від 10.11.2025, ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року та відповідно до відомостей ІКС «Інформаційний портал НП», має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.12.2024.
Таким чином, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн. 
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, суддя, - 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 гривень (р/р UA908999980313111256000026001; отримувач – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України). 
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя        І.В. Клімашевська