Справа №487/8996/25
Провадження №1-кп/487/394/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді   ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання –  ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Південноукраїнськ, Миколаївської області, українка, громадянка України, із вищою освітою, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на посаді провідного економіста КП «Миколаївські парки», зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора  ОСОБА_4 
зі сторони захисту - обвинуваченої  ОСОБА_3 
іншого учасника потерпілого - ОСОБА_5 

ВСТАНОВИВ:
14.10.2025 приблизно о 10:15 годині, водій ОСОБА_3 , керувала технічно справним автомобілем «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухалась у світлий час доби, за відсутності опадів, по сухій, чистій, проїзній частині вулиці Ігоря Бедзая, зі сторони вулиці Садової, в напрямку вулиці 2-ї Слобідської, в місті Миколаєві, Миколаївської області.
Під час руху у обраному напрямку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою «зебра» 1.14.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі – ПДР України), який розташований на проїзній частині на перетині вулиці Ігоря Бедзая з вулицею 1-ю Слобідської, водій ОСОБА_3 , порушила вимоги п.п. 2.3 «б» та 18.1 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаною знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, розуміючи, що її дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю громадян, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміни, не зменшила швидкість свого руху та не зупинилась перед пішохідним переходом на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , яку ОСОБА_3 об`єктивно спроможна була виявити, дотримуючись ПДР України, внаслідок чого, передньою правою частиною керованого нею автомобіля, допустила наїзд на потерпілу ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вулиці Ігоря Бедзая зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу «Mazda 3», в межах нерегульованого пішохідного переходу.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді чрезвиросткового перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків, саден правої верхньої кінцівки, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали. 
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання, яке також подала у письмовому вигляді, про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з  примиренням з потерпілою, який вона матеріальну шкоду відшкодувала в повному обсязі, суть обвинувачення їй зрозуміла, визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, потерпіла будь-яких претензій матеріального та морального характеру до неї тне має. 
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цієї підстави, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, шкоду їй відшкодовано. 
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, під час керування транспортним засобом не перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказаний злочин є нетяжким, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_3 злочин вчинила уперше, примирилась з потерпілою та відшкодувала їй завдану шкоду, потерпіла претензій матеріального і морального характеру не має, що підтверджено в судовому засіданні, ОСОБА_3 не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності їй зрозумілі.
Шляхом опитування сторін кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій, визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої, а відтак діяння, яке їй інкримінується, дійсно мало місце та йому дано правильну кримінально-правову оцінку.
Судом встановлено, що обвинувачена розуміє свої права, визначені ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненою від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодуванням шкоди.
Вказані обставини свідчать про те, що є підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Враховуючи наведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 46 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілого слід задовольнити.
Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати у кримінальному провадженні у загальному розмірі 10696,80 грн., а саме: за проведення експертизи №СЕ-19/115-25/17293-ІТ від 11.11.2025 у розмірі 3565,60 грн., експертизи №СЕ-19/115-25/12223-ІТ від 04.08.2025 у розмірі 3565,60 грн., експертизи №СЕ-19/115-25/17297-ІТ від 13.11.2025 у розмірі 3565,60 грн., експертизи №СЕ-19/115-25/18396-ІТ від 13.11.2025 у розмірі 3565,60 грн. 
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 174 КПК України, під час досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2025 накладено арешт на автомобіль «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 та який фактично перебував у користуванні ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що в застосуванні арешту цього майна відпала потреба, у зв`язку з чим вказаний арешт майна підлягає скасуванню. 
Керуючись ст. 46 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 174, 284 - 288, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України,  у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодуванням заподіяної шкоди.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025152030001333 від 14.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3   у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 10696,80 грн. 
Речові докази: автомобіль «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який переданий на зберігання ОСОБА_3 – залишити в розпорядженні останньої; 
лазерний диск «Verbatim» 4,7 Gb, на якому зафіксовані обставини ДТП від 14.10.2025 – залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2025 на  автомобіль Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  який належить на праві власності ОСОБА_7 та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3   – скасувати. 
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1