ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	Львів	Справа № 570/5084/25 пров. № А/857/55657/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,
за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2025 року, головуючий суддя – Таргоній М.В., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, інспектора Литвинчука Віталія Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ДМВ Рівненської МР, інспектора Литвинчука В.М., в якому просила скасувати постанови в справі про адміністративне правопорушення серії RVN № 2519716 від 18.07.2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що стоянка транспортного засобу не була здійснена на газоні, оскільки на тому місці не росте трава, і вказана обставину на думку представника позивача вказує на відсутність події правопорушення. 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково; скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії RVN № 2519716 від 18.07.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та надіслано зазначену справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ДМВ Рівненської МР оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 14-2 КУпАП до відповідальності за вказане правопорушення була притягнута саме ОСОБА_1 , оскільки інспектор при прийнятті такого рішення на час розгляду справи 18.07.2025 року керувався відомостями із Єдиного державного реєстру транспортних засобів, згідно яких належним користувачем транспортного засобу Scoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 17.07.2025 року була зазначена ОСОБА_2 . При цьому інформація про час (година і хвилина) набуття особою права користування транспортним засобом не відображається у відповідному реєстрі, доступ до якого має інспектор.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.07.2025 року відповідачем винесено постанову серії RVN №2519716, згідно якої 17.07.2025 року о 16 год. 06 хв. на вул. Замкова в м. Рівне, Рівненської області особа, яка керувала автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме здійснила стоянку на газоні (зеленій зоні), чим порушила вимоги п. 10.15 є ПДР України та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Фотозйомка проводилася спецзасобом. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на неї адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Із наданої фототаблиці, встановлено, що водій вказаного автомобіля здійснив зупинку поза межами автодороги, проїхавши туди через бордюр із асфальтованої доріжки. Передня частина автомобіля знаходиться над ділянкою вкритою травою, навколо автомобіля спостерігається ґрунт із слідами знищення рослинності. Тривалість фіксації стоянка вказаного автомобіля на вказаному місці становить з 16 год. 06 хв. 03 с. до 16 год. 15 хв. 32 с. - 17.07.2025 р. Також зазначенні відповідні координати вказаного місця фіксації події, що відповідає розташуванню паркової зони в цетральній частині м. Рівне.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час події о 16 год. 06 хв. 17.07.2025 року ОСОБА_2 ще не була належним користувачем, а набула права користування вказаним транспортним засобом лише 16 год. 06 хв. 17.07.2025 року, тобто перехід права користування мав місце після зафіксованої події правопорушення, то відповідальність за порушення до моменту переходу права користування мав би несе власник.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Як встановлено п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 15.10.є ПДР передбачено, що стоянка забороняється на газонах.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Матеріалами справи, зокрема фотосвітлинами з місця події видно, що транспортний засіб Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 розташований на ділянці вкритою травою, а навколо автомобіля спостерігається ґрунт із слідами знищення рослинності, що дає суду підстави вважати, що водій транспортного засобу здійснив стоянки на газоні.
Так, як уже зазначалось судом раніше, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Колегія суддів вважає факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а його доводи не спростовують вказаного факту.
За правилами ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься щодо особи, яка на момент встановлена як належний користувач транспортного засобу на момент запиту до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Матеріалами справи підтверджено, що на момент надсилання запиту до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо транспортного засобу Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 був встановлений належний користувач.
Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_1 , як належного користувача транспортним засобом, відповідачем здійснено правомірно, а наведені позивачем доводи зводяться з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів також зазначає, що позивач не була позбавлена права вимогами ст. 279-3 КУпАП щодо звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради задовольнити, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2025 року у справі №570/5084/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	

Повний текст постанови складено 05.02.2026 року.