ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/2712/23 Головуючий суддя І інстанції Щепелева Г. М.
Провадження № 22-ц/818/997/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року      м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року, у цивільній справі № 641/2712/23, за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни,
в с т а н о в и в:
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Аршави І.Я. Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Скарга мотивована тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/2712/23 від 07.11.2024 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 45 122,10 грн., а також стягнуто з відповідачів в рівних частках судовий збір в розмірі 1 656,56 грн. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року у справі № 641/2712/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року в частині позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано і в задоволенні позову в цій частині відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 220,80 грн. Також, додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2025 року у справі № 641/2712/23 стягнуто з КП «ХТМ» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмір 484,48 грн. 
Вказав, що на виконання судових рішень у справі, Слобідським районним судом м. Харкова видані виконавчі листи від 23.06.2025 у паперовій формі. Стягувач із заявами від 18.07.2025 направив виконавчі листи до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Крім клопотання про відкриття виконавчих проваджень ОСОБА_4 також зазначені вимоги по накладенню арешту на майно та грошові кошти КП «ХТМ» з метою забезпечення стягнення. ОСОБА_1 у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначив відомі йому рахунки КП «ХТМ» в банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та відомості про земельні ділянки, власником яких є боржник. Постановами головного державного виконавця Аршави І. Я. від 12.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78697156 по виконавчому листу № 641/2712/23 від 23.06.2025 про стягнення судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 484,48 грн. та виконавче провадження № 78697211 по виконавчому листу № 641/2712/23 від 23.06.2025 про стягнення судового збору у розмір 3 220,80 грн. 
Разом з тим, як у виконавчому провадженні № 78697156, так і у виконавчому провадженні № 78697211, головним державним виконавцем Аршавою І. Я. не накладено арешти на грошові кошти та майно КП «ХТМ», чим не виконано приписи ч. 7 ст. 26 Закону. Крім того, з матеріалів виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211 вбачається винесення постанов від 12.08.2025 (тобто в день відкриття виконавчого провадження) про передачу виконавчих документів до Відділу примусового виконання рішень 12.08.2025 (тобто в день відкриття виконавчого провадження). Оскільки протиправна бездіяльність, яка полягає у невинесенні постанов про арешт грошових коштів та нерухомого майна боржника у виконавчих провадженнях №№ 78697156, 78697211 була допущена саме головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави І.Я. і саме на етапі відкриття виконавчих проваджень, скаржник вважає, що ефективним та допустимим способом захисту відновлення порушення права є зобов`язання головного державного виконавця Аршаву І.Я. винести відповідні постанови. З огляду на це, виконавчі провадженнях №№ 78697156, 78697211 мають бути повернені до державного виконавця, що допустив протиправну бездіяльність, отже на думку скаржника, постанови від 12.08.2025 про передачу виконавчих документів до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у строк до 12.08.2025 підлягають скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини, Тюменцев В.Ю. просив суд:
-визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни, яка полягає у невинесенні постанов про арешт грошових коштів та нерухомого майна Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у виконавчих провадженнях № 78697156, 78697211;
-скасувати постанови головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни від 12.08.2025 у виконавчих провадженнях № 78697156, 78697211 про передачу виконавчого документу до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;
-зобов`язати головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршаву Ірину Яківну у виконавчих провадженнях № 78697156, 78697211 винести постанови про арешт грошових коштів Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунках НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», UA978201720355399896000054185 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області;
-зобов`язати головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршаву Ірину Яківну у виконавчих провадженнях № 78697156, 78697211 винести постанови про арешт нерухомого майна Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - земельні ділянки з кадастровими номерами 6310136600:15:001:0085, 6310137200:04:019:0008.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу.
Вказав, що на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 08.04.2025 року у справі № 641/2712/23, Слобідським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист від 23.06.2025 про стягнення з Боржника на користь Стягувача судового збору в розмірі 3 220,80 грн. Також, на виконання додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 23.05.2025 року у справі № 641/2712/23, Слобідським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист від 23.06.2025 про стягнення з Боржника на користь Стягувача судового збору в розмірі 484,48 грн. Стягувач звернувся до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявами від 18.07.2025 про відкриття виконавчих проваджень. Крім вимог про відкриття виконавчих проваджень Стягувачем, в порядку ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон), також зазначались вимоги про накладенню арешту на майно та грошові кошти Боржника Постановою головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни від 12.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78697156 (ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження - 50718061Б82Б) по виконавчому листу № 641/2712/23 від 23.06.2025 про стягнення судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмір 484,48 грн. Постановою головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни від 12.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78697211 (ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження - 651БД118А9ВБ) по виконавчому листу № 641/2712/23 від 23.06.2025 про стягнення судового збору у розмір 3 220,80 грн. Разом з тим, у виконавчих провадженнях № 78697156, 78697211, головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршавою Іриною Яківною не накладено арешти на грошові кошти та майно Боржника.
Зазначив, що суд першої інстанції помилково приділив увагу виключно дослідженню та оцінці обставин передання матеріалів виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211 від Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а не оцінки доводів скарги щодо не накладення арештів.
Зауважує, що скаржник і не оскаржував саму по собі передачу виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211, як це передбачене Законом та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.Скаржник просив суд:
1. Встановити бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції – постанови про арешт не були винесені «негайно» в порушення ч. 7 ст. 26 Закону. 2. Звернути увагу на невідповідність черговості дій державного виконавця, яка призвела до протиправної бездіяльності – постанова про арешт коштів на рахунках та майна мала передувати винесенню постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження. 3. Лише за наслідком визнання судом протиправної поведінки державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надати можливість виконавцю, який допустив протиправну бездіяльність, винести постанови про арешт, для чого Стягувачем заявлена вимога про скасування постанов про передачу виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211. Оскільки протиправна бездіяльність, яка полягає у невинесенні постанов про арешт грошових коштів та нерухомого майна Боржника у виконавчих провадженнях №№ 78697156, 78697211 була допущена саме головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни і саме на етапі відкриття виконавчих проваджень, Скаржник вважає, що ефективним та допустимим способом захисту відновлення порушення права є зобов`язання головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршаву Ірину Яківну винести відповідні постанови. З огляду на це, виконавчі провадженнях №№ 78697156, 78697211 мають бути поверненні до державного виконавця, що допустив протиправну бездіяльність, отже постанови від 12.08.2025 про передачу виконавчих документів до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у строк до 12.08.2025 – підлягають скасуванню. Таким чином, ці вимоги Стягувача є похідними. Просить суд звернути увагу на те, що Слобідський районний суд м. Харкова взагалі не досліджував, а відповідно і не встановив, обставини невинесення державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанов про арешт коштів на рахунках та майна Боржника.
Посилався на правові висновки Верховного суду від 21.08.2025 у справі № 580/3888/24, від 05.12.2018 № 904/7326/17, від 03.02.2021 у справі № 569/14542/19.
У письмовому відзиві представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Колесник А.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Вказала, що у день відкриття виконавчих проваджень № 78697156, 78697211 були винесені постанови про передачу матеріалів до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін`юсту, що відповідає вимогам закону. Отже, будь якої бездіяльності або неправомірності в діях державного виконавця не вбачається, так як передача виконавчих документів відповідно до вимог Закону та Інструкції є обов`язком, а не правом державного виконавця. Варто звернути увагу, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження № 43006976. Таким чином, у діях державного виконавця відсутні ознаки бездіяльності, що порушує права Скаржника. Згідно з даними Системи державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про прийняття виконавчого провадження від 25.06.2025. 26.08.2025 державним виконавцем виконавчі провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 43006976, про що винесено постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.
Щодо зобов`язання державного виконавця накласти арешти на кошти та майно боржника. Оскільки наразі виконавчі провадження перебувають у складі зведеного виконавчого провадження № 43006976, що перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, слід зазначити, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витяг долучається до заперечень) стор. 26-27, 39 - земельні ділянки з кадастровими номерами 6310136600:15:001:0085, 6310137200:04:019:0008 не перебувають у власності КП "Харківські теплові мережі", а надані у користування, що унеможливлює накладення арешту на зазначені земельні ділянки.
Щодо зобов`язання винести постанову про накладення арешту на кошти боржника, що перебувають на рахунках. Вимоги Скаржника щодо накладення арешту на рахунок КП «Харківські теплові мережі» в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області (UA978201720355399896000054185) є неправомірними та такими, що суперечать законодавству України. Зазначений рахунок відкритий у ДКСУ відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та використовується виключно для цільового фінансування, зокрема для проведення розрахунків за енергоносії та інші захищені видатки. Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №826/10612/17 зазначив, що накладення арешту на бюджетні рахунки є неприпустимим, оскільки це порушує принцип безперервності бюджетного процесу та фактично блокує виконання функцій підприємства у сфері життєзабезпечення міста. Варто зауважити, що Харківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 20.11.2023 по справі № 520/30520/23 за позовом Комунального підприємства "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії та скасування постанови, зняття арешту з коштів, в якому просило суд: - визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 03.10.2023 ВП № 72755338 та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 03.10.2023 ВП № 72755338; - зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках та належать боржнику Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі», код ЄДРПОУ 31557119. Вказаним рішенням адміністративний позов Комунального підприємства "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії та скасування постанови, зняття арешту з коштів – задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 03.10.2023 ВП № 72755338 та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 03.10.2023 ВП № 72755338. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках та належать боржнику Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі». Таким чином, вимога Скаржника про накладення арешту на рахунки у тому числі відкритих в ДКСУ не підлягає задоволенню.
Зазначив, що судом встановлено, що постановами від 12.08.2025 головним державним виконавцем відкрито виконавчі провадження № 78697156 та № 78697211, направлено відповідні повідомлення сторонам, стягнуто виконавчий збір та мінімальні витрати провадження, а згодом — вчинено передачу матеріалів до вищестоящого органу — Департаменту ДВС Міністерства юстиції. Такі дії повністю відповідають вимогам ст. 18, 26, 30 Закону України «Про виконавче провадження» і не можуть кваліфікуватися як бездіяльність. Більше того, сама передача до Департаменту ДВС є службовим обов`язком виконавця при наявності зведеного виконавчого провадження (ч. 3 ст. 30 Закону), а не його дискреційним правом. Суд слушно зазначив, що Стягувач не довів порушення його прав та не навів обґрунтованих підстав, які свідчили б про неправомірність передачі матеріалів або про обов`язковість накладення арештів.
У письмовому відзиві державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршава І.Я просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Вказала, що наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження (далі - АСВП) Оскільки наразі виконавчі провадження перебувають у складі зведеного виконавчого провадження № 43006976, що перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державним виконавцем вжито заходів, щодо направлення виконавчих проваджень до Департаменту ДВС. Щодо зобов`язання винести постанову про накладення арешту на кошти боржника, що перебувають на рахунках.. Судом встановлено, що постановами від 12.08.2025 головним державним виконавцем відкрито виконавчі провадження № 78697156 та № 78697211, направлено відповідні повідомлення сторонам, стягнуто виконавчий збір та мінімальні витрати провадження, а згодом — вчинено передачу матеріалів до вищестоящого органу — Департаменту ДВС Міністерства юстиції. Такі дії повністю відповідають вимогам ст. 18, 26, 30 Закону України «Про виконавче провадження» і не можуть кваліфікуватися як бездіяльність. Більше того, сама передача до Департаменту ДВС є службовим обов`язком виконавця при наявності зведеного виконавчого провадження (ч. 3 ст. 30 Закону), а не його дискреційним правом. Ухвала від 18.09.2025 року містить повний аналіз обставин і правильне застосування норм права. Суд слушно зазначив, що Стягувач не довів порушення його прав та не навів обґрунтованих підстав, які свідчили б про неправомірність передачі матеріалів або про обов`язковість накладення арештів. Жодних нових доказів чи обставин, які не були відомі суду першої інстанції, апелянт не надав. Його доводи є повторенням позиції первинної скарги та не містять підтверджень фактичного невиконання державним виконавцем вимог Закону. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, зазначивши: “Отже, приймаючи рішення про передачу виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в день їх відкриття та не здійснюючи при цьому заходів примусового виконання головний державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршава І.Я. діяла відповідно до вимог закону. Скаржник не наводить жодних обґрунтованих доводів, які свідчили б про порушення вимог законодавства під час передачі виконавчого провадження, а також не вказує як саме така передача порушила його права. Судом не встановлено будь-яких порушень в діях державного виконавця щодо передачі виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для їх примусового виконання в межах зведеного виконавчого провадження № 43006976. В ході розгляду скарги не підтвердились й доводи стягувача щодо протиправної бездіяльності головного державного виконавця Основ`янсько- Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршава І.Я. щодо невинесення постанов про накладення арешту на грошові кошти та майно боржника при відкритті виконавчих проваджень №№78697156, 78697211, оскільки державний виконавець була зобов`язана виконати приписи ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»”.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказаним вимогам оскаржувана ухвалу суду повністю відповідає.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяла відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Стягувач не довів порушення його прав та не навів обґрунтованих підстав, які свідчили б про неправомірність передачі матеріалів або про обов`язковість накладення арештів.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом – Закон України 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1404-VIII).
Початок примусового виконання рішень врегульовано статтею 26 зазначеного Закону України. 
Встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 26 Закону України № 1404-VIII).
Як передбачено частинами 5, 7 статті 26 Закону України № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. 
Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
Матеріалами справи підтверджується наступне.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/2712/23 від 10.07.2023 позовні вимоги Комунального підприємства “Харківські теплові мережі” задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства “Харківські теплові мережі” заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.01.2005 року по 31.01.2022 року в сумі 73113 грн. 05 коп. та в рівних частках з відповідачів стягнуто судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.
Ухвалою цього ж суду від 02 вересня 2024 року заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення задоволена. Заочне рішення від 10.07.2023 скасовано та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволені частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь КП „Харківські теплові мережі” суму заборгованості у розмірі 45 122 грн. 10 коп. та в рівних частках з відповідачів стягнуті судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2884 грн.
Постановою Харківського апеляційного суду від 08.04.2025 року у справі № 641/2712/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року в частині позовних вимог до ОСОБА_1 – скасовано і в задоволенні позову в цій частині відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 220,80 грн. 
Додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2025 року у справі № 641/2712/23 стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмір 484,48 грн.
23.06.2025 видані виконавчі листи по справі № № 641/2712/23, копії яких наявні в матеріалах справи.
Виконавчі документи у справі № 641/2712/23 про стягнення судового збору у розмірі 484,48 грн. та 3220,80 грн. було пред`явлено ОСОБА_1 на примусове виконання до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як вбачається з копій заяв про примусове виконання рішення скаржник просив також накласти арешт на земельні ділянки і кошти боржника, вказавши відомі йому рахунки та майно боржника.
Постановою головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни від 12.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78697156 по виконавчому листу № 641/2712/23 від 23.06.2025 про стягнення судового збору у розмірі 484,48 грн. 
Постановою головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни від 12.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78697211 по виконавчому листу № 641/2712/23 від 23.06.2025 про стягнення судового збору у розмір 3 220,80 грн.
12.08.2025 постановами державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршави Ірини Яківни № 78697156, № 78697211 із посиланням на положення розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 виконавчі документи передані Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
На примусовому виконанні у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 43006976, де боржником є КП «Харківські теплові мережі». 
25.08.2025 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанови про прийняття виконавчих проваджень №№ 78697156, 78697211.
26.08.2025 державним виконавцем зазначені виконавчі провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 43006976, про що винесено постанови про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження.
У пунктах 7.14-7.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) зазначено, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).».
Особливості виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника у разі їх надходження на виконання визначено статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження»: виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (із подальшими змінами, далі - Інструкція) визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (виконавчих документів) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Інструкції у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів. Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.
Отже, законодавцем встановлено імперативні норми щодо необхідності виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника виключно в межах зведеного виконавчого провадження. 
Процедура реалізації положень статті 30 Закону України № 1404-VIII конкретизована положеннями Інструкції та не передбачає наявності альтернативних варіантів дій державного виконавця, окрім передачі виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у разі перебування виконавчого провадження на виконанні у цьому відділі. 
Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість. 
Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
Виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Щодо вимог ОСОБА_1 накласти арешт на рахунок КП «Харківські теплові мережі» в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області (UA978201720355399896000054185), то вони є неправомірними та такими, що суперечать законодавству України. Зазначений рахунок відкритий у ДКСУ відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та використовується виключно для цільового фінансування, зокрема для проведення розрахунків за енергоносії та інші захищені видатки. Про що також вказано у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі №520/30520/23, яке набрало законної сили 20.11.2023, та рахунок НОМЕР_1 відкритий у гривні зі спеціальним режимом використання та є основним рахунком.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на відзив виконавця та відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі №520/30520/23, яке набрало законної сили 20.11.2023, згідно якого були отримані відповіді з банку та встановлено, що КП «ХТМ» має спеціальні рахунки, на які заборонено накладати арешт.
Отже, виконавчі провадження перебувають у складі зведеного виконавчого провадження № 43006976, що перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, слід зазначити, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - земельні ділянки з кадастровими номерами 6310136600:15:001:0085, 6310137200:04:019:0008 не перебувають у власності КП "Харківські теплові мережі" (витяг а.с. 26-27, 39 т.2), а надані у користування, що унеможливлює накладення арешту на зазначені земельні ділянки, тому у цій частині суд правильно відмовив у задоволенні скарги.
З вищевикладеного слідує, що станом на час розгляду скарги виконавчі провадження №№ 78697156, 78697211 перебувають на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 
Таким чином, головний державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аршава І.Я. не наділена повноваженнями щодо накладення арешту та майно та кошти боржника за виконавчими провадженнями №№ 78697156, 78697211, які не перебувають у неї на виконанні, тому не може бути зобов`язана вчинити такі дії. 
Отже, вчинені дії державного виконавця відповідають вимогам ст. 18, 26, 30 Закону України «Про виконавче провадження» і не можуть кваліфікуватися як бездіяльність. Отже, стягувач не довів порушення його прав та не навів обґрунтованих підстав, які свідчили б про неправомірність передачі матеріалів або про обов`язковість накладення арештів.
Посилання на практику касаційного суду, колегія суддів не приймає, оскільки вона не є релевантною до обставин цієї справи.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складений 26 січня 2026 року. 
Головуючий В.Б. Яцина. 

Судді колегії Ю.М. Мальований.

О.В.Маміна.