УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3609/25 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г. 
Номер провадження №33/4805/515/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря Хрус С.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Осадчук Тетяни Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Осадчук Т.С. на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 15.06.2025 о 08 год. 21 хв. по вул. Котляревського в м.Звягель ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду захисник Осадчук Т.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність і необґрунтованість постанови. Зазначає, що працівники поліції не запропонували пройти огляд ОСОБА_1 у медичному закладі, а відразу відвезли його у ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протокол складався у приміщенні ТЦК. Вказує, на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та те, що отриманий в результаті огляду показник 0,22 проміле був підданий ним сумніву і не може беззаперечно свідчити про перебування його в стані алкогольного сп`яніння, оскільки встановлений у межах технічної похибки. Крім того, вказав, що працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, хоча він не погоджувався з тим, що перебував у стані сп`яніння. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №362292 згідно якого ОСОБА_1 15.06.2025 о 08:21 в м. Звягель, вул. по вул. Котляревського керував транспортним засобом Volkswagen Caddy ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився із застосуванням приладу Драгер, результат позитивний. Відповідно до тесту, чим порушив п.2.9 а ПДР. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи вказані докази, суд першої інстанції зробив висновок, що порушень працівниками поліції під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не допущено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Проте, такі докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Як вбачається з відеозаписів з фіксацією обставин події, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , оскільки при повороті не включив покажчик повороту. Йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат пройденого тесту із застосуванням приладу Драгер 6820 показав 0,22 ‰ проміле. 
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735(далі Інструкція).
Згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Згідно п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відеозапис фіксації обставин події свідчить, що ОСОБА_1 , працівником поліції не було доведено до відома про можливість пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, як це обумовлено ч. 3 ст. 266 КУпАП. При цьому, на запитання ОСОБА_1 , яка норма алкоголю в крові, поліцейський двічі повідомив - 0,2 проміле, що не відповідає цифровому показнику, зазначеному у п.7 розділу ІІ Інструкції. 
Отже, з відеозапису вбачається, що огляд ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Зокрема, останньому не запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, враховуючи його фактичну незгоду з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу. 
Натомість, працівники поліції повідомили водія, що він знаходиться в розшуку (08:25:20), сказали сісти в їх автомобіль та відвезли в ТЦК. Далі по відео вбачається, що в приміщенні ТЦК ОСОБА_1 ознайомлено працівниками поліції (09:08:19) вже зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, розписками про права, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, заявкою на отримання судових повісток, де останній розписався.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тому, проведений огляд є недійсним, а складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Клопотанння про закриття справи захисник заявила і в суді першої інстанції, але суд своєї постанови не мотивував і обмежився лише фразою, що доводи захисника про безпідставнясть зупинки ОСОБА_1 , порушення його прав працівниками поліції суд не приймає як доказ невинуватості ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються матеріалами справи і дослідженим відеозаписом. 
Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 13) судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Судді здійснюють правосуддя на основі Конституції та законів України, забезпечуючи незалежний розгляд справ.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Суд першої інстанції даних норм не дотримався.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачяться на його користь. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Осадчук Тетяни Сергіївни задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька