Справа № 161/16221/25 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/136/26  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Прядун Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , подану представником Цокало Тетяною Михайлівною, на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТзОВ) «Юніт Капітал» звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 07 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі – ТзОВ) «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 989474033, за умовами якого відповідачу було надано кредит розмірі 25 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі – ТзОВ) « Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТзОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги, у тому числі до боржника ОСОБА_1 (строк договору факторингу продовжено рядом додаткових угод).
19 грудня 2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі – ТзОВ) «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 19/1224-01, за умовами якого ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договром.
04 червня 2025 року на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю, укладеного між ТзОВ ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал», право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором набув позивач.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 113 650 грн.
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 у свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 113 650 грн та понесені судові витрати по справі.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року у цій справі позов ТзОВ «Юніт Капітал» задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 989474033 від 07 жовтня 2023 року в розмірі 113 650,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Юніт Капітал» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Юніт Капітал» 4 000,00 грн витрат на правову допомогу.
У задоволені решти позову відмовлено.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2025 року у цій справі у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 через свого представника Цокало Т. М. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Юніт Капітал» відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Учасники справи у судове засідання не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитом змінити з таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За матеріалами справи судом встановлено, що 07 жовтня 2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 989474033, за умовами якого позичальнику був наданий кредит на суму 25 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Договір підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 25-29).
Також в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 989474033 від 07 жовтня 2023 року, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 24).
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит у розмірі 25 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 6541e8f6-4739-4425-a937-7977ed57c3db від 07 жовтня 2023 року (а. с. 10).
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТзОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до боржника ОСОБА_1 (договір продовжено рядом додаткових угод) (а. с. 54-57).
19 грудня 2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 19/1224-01, за умовами якого ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а. с. 49-53).
04 червня 2025 року на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю, укладеного між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал», право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором набув позивач у цій справі (а. с. 44-48).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом розмір заборгованості відповідача за кредитним договором складає 113 650 грн, з яких 25 000 грн - тіло кредиту, 88 650 грн - нараховані проценти за користування кредитом (а. с. 35, 36).
Судом також встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором.
Разом з тим апеляційний суд не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості за кредитом, а саме з визначеним судом розміром заборгованості за процентами на суму 88 650,00 грн з огляду на таке.
У своїй позовній заяві ТзОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 113 650 грн, з яких 25 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 88 650 грн – заборгованість за процентами.
Суд першої інстанції ухвалив стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25 000 грн та 88 650 грн заборгованості за процентами за користування кредитом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважаться таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного, у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряться за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.
В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Такі правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі № 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі № 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі № 522/1528/15-ц.
За умовами кредитного договору від 07 жовтня 2023 року, укладеного між позикодавцем ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником ОСОБА_1 , кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 25 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Строк кредитування 1857 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження). Процентна ставка, процентів річних: дисконтна процентна ставка - 3,65 %-766,50 %; індивідуальна процентна ставка – 383,25-766,50 %; базова процентна ставка – 766,50 %; після закінчення дисконтного періоду – 1087,70 %. Тип процентної ставки – фіксована. Загальні витрати за кредитом, грн – 4 575 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) грн – 29 575 грн. Реальна річна процентна ставка, процентів річних – 672,65 грн. 
Сторони кредитного договору також погодили, що для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 4 575 грн. Продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначені в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору (п. 3.3, 3.4 кредитного договору).
З наданого первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 12 грудня 2023 року складає 51 070 грн (а. с. 37).
Згідно з наданим розрахунком відповідач ОСОБА_1 лише 09 листопада 2023 року (тобто після закінчення дисконтного періоду) за укладеним договором сплатив 4575,00 грн, а 25 листопада 2023 року сплатив 5,00 грн. 
Тобто позичальник ОСОБА_1 протягом 30 днів (до 06 листопада 2023 року) не вчиняв дії, які свідчили б про пролонгацію дисконтного періоду за кредитним договором, а саме не здійснював оплату нарахованих за перші 30 днів дисконтного періоду проценти.
Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 88 650 грн, які, в тому числі, були нараховані після спливу строку кредитування, а саме після 07 листопада 2023 року.
З рахуванням того, що тіло кредиту за укладеним кредитним договором складає 25000 грн та того, що за кожний день користування кредитом нараховувалися проценти за користування кредитом у розмірі 152,50 грн, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 29575,00 грн, з яких 25000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4575,00 грн – заборгованість за процентами.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом при ухваленні судового рішення достовірно не встановлено про перехід до ТзОВ «Юніт Капітал» прав вимоги до відповідача за кредитним договором.
За положеннями статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов?язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Частинами 1, 2 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов?язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов?язку перед ним, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов?язку перед ним.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов?язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов?язання є належним.
Посилання сторони відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази переходу до ТзОВ «Юніт Капітал» прав вимоги до відповідача спростовуються наведеними судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за порушення судом норм матеріального і процесуального права рішення суду першої інстанції слід змінити та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 575,00 грн.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану представником Цокало Тетяною Михайлівною, задовольнити частково.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року у цій справі змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 575 (двадцять дев?ять тисяч п?ятсот сімдесят п?ять) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді