ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Справа № 917/232/25 

заява Фізичної особи-підприємця Середи Віктора Павловича, с.Василівка, Полтавський район, Полтавська область, 39270 
про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/232/25
за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «Успіх», Василівка, Полтавський район, Полтавська область, 39270 
до Фізичної особи-підприємця Середи Віктора Павловича, с.Василівка, Полтавський район, Полтавська область, 39270 
ІІІ особа Кобеляцька міська рада, вул.Касьяна,29, Полтавський район, Полтавська область, 39200, код ЄДРПОУ 21051562
про скасування договору оренди землі, повернення земельної ділянки та визнання права постійного користування
Суддя Кльопов І.Г. 
Секретар судового засідання Назаренко Я.А. 

25.12.2025 за вхід. № 16695 до Господарського суду Полтавської області від представника Фізичної особи-підприємця Середи Віктора Павловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/232/25
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.12.2025 суд призначив судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення у справі № 917/323/25 на 20.01.2026
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.12.2025 відмовлено Селянському (фермерському) господарству «Успіх» у задоволенні позову до Фізичної особи-підприємця Середи Віктора Павловича про скасування договору оренди землі, повернення земельної ділянки та визнання права постійного користування
Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відзиві на позов від 01.05.2025 ФОП Середою В.П. зазначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 53 000,00грн.
Відповідно до ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Також 01.05.2025 за вхід. № 5817 відповідачем до Господарського суду Полтавської області було подано заяву про намір стягнути (відшкодувати) понесені ФОП Середа В.П. судові витрати, пов`язані із розглядом справи 917/232/25 з позивача Селянського фермерського господарства "Успіх", докази понесення яких будуть подані до Господарського суду Полтавської області протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення за результатом розгляду справи (відмову в задоволенні позовної заяви/ закриття провадження по справі/ залишення позову без розгляду)
Так, на підтвердження надання правничої допомоги та витрат на правничу допомогу відповідач надав Договір про надання правової допомоги від 07.04.2025, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 07.04.2025, п 2 якої сторони домовилися, що гонорар адвоката Куменчко Марини Сергіївни за надання послуг становить 53 000,00грн., Акт виконання робіт (надання послуг) від 23.1.22025 з описом наданих послуг, Ордер № 1359455 від 24.12.2025, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ПТ №1504 від 13.01.2016, платіжну інструкцію №2РL513046 від 21.05.2025
Відповідач поніс фактичні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 53 000,00 грн, що підтверджується актом наданих послуг, в якому перелічено види та обсяг послуг.
19.01.2025 за віхд. № 549 позивач подав заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Позивач вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню у порядку частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Зазначає, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, визначеним у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також критерію розумності. Час, витрачений представником ФОП Середа В.П., є завищеним і не відповідає критеріям розумності.
20.01.2026 за вхід. № 606 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення.
У поданій заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 53 000,00 грн на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідач надав Договір про надання правової допомоги від 07.04.2025, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 07.04.2025, Акт виконання робіт (надання послуг) від 23.1.22025 з описом наданих послуг, 
У пункті 2 Додаткової угоди зазначено, що гонорар адвоката Куменчко Марини Сергіївни за надання послуг становить 53 000,00грн.
Факт отримання адвокатом гонорару від клієнта підтверджується квитанцією виданою адвокатом або квитанцією банківської установи у випадку безготівкового розрахунку.
Відповідач поніс фактичні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 53 000,00грн, що підтверджується Актом наданих послуг, в якому перелічено види та обсяг послуг та платіжною інструкцією №2РL513046 від 21.05.2025
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Згідно зі ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 у справі № 908/2348/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Аналіз наведених норм статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі № 923/726/18 від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Враховуючи викладене, дослідивши надані представником відповідача докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, та висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 53 000,00 грн.
Керуючись статтями 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України
ВИРІШИВ:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Успіх», ( с.Василівка, Полтавський район, Полтавська область, 39270, код ЄДРПОУ 25161219) на користь Фізичної особи-підприємця Середи Віктора Павловича, ( с.Василівка, Полтавський район, Полтавська
область, 39270, РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката) в розмірі 53 000 (п`ятдесят три тисячі) гривень 00 коп.)
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення підписано 23.01.2026

Суддя Кльопов І.Г.