Справа № 515/1884/25
Провадження № 2-о/515/298/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді Олійника К. І.,
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У листопаді 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 з нею з 07.08.2018 по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом 04.04.2025 року було заведено спадкову справу №76/2025 до майна померлої.
08.05.2025 року заявниця отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем.
Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06.07.2018 року у справі № 515/755/18, призначено опікуном недієздатної ОСОБА_2 - ОСОБА_1 . З моменту визнання заявниці опікуном ОСОБА_2 та до моменту смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 - до моменту відкриття спадщини. 
Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Рух справи 
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.
Аргументи, доводи, клопотання учасників справи
Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала доводи заяви у повному обсязі та просила провести розгляд справи провести за її відсутності.
Представник Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, адвокат Логінов О. Г. (представляє інтереси Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі договору про надання послуг з правової допомоги № 1 від 04 січня 2019 року), просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 1959 року, виписаного російською мовою, батьками « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » є « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » (а.с.36).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 серпня 1961 року, виписаного російською мовою, батьками « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » є « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » (а.с.37).
Копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 від 02.02.2016 року та серії НОМЕР_4 від 18.11.2019 року підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.40,39). 
З копії повторно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 13.02.2024 року, слідує що 12 листопада 1983 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 111. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.38).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 28.03.2018 року, виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.42).
Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 липня 2018 року, призначено опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки м. Татарбунари Одеської області, проживаючої по АДРЕСА_1 її зовицю (сестру покійного чоловіка) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженку м. Татарбунари Одеської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_9 опікуна ОСОБА_3 (а.с.32-33). 
Актом №80 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання особи від 01.05.2024 р, слідує, що в ході обстеження було виявлено, що дійсно ОСОБА_9 ,1957 року народження здійснює догляд за особою з інвалідністю ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка зареєстрована в АДРЕСА_2 та проживає разом в будинку опікуна ОСОБА_1 , 1964 року народження за адресою: АДРЕСА_1 . Умови задоволені, за особою з інвалідністю здійснюється належним чином (а.с.25-28)
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 21.10.2024 року, виданого виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.44).
Постановою Саратської державної нотаріальної контори Одеської області від 08.05.2025 року за вих. № 273/02-31, відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.43). 
Мотивувальна частина
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Вивчивши доводи заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1  про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
В силу ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини (на день смерті сестри чоловіка) постійно проживала та здійснювала догляд за ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з тим, що заявником не надано документів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Висновки за результатами розгляду справи
Встановивши, що заявник на день смерті ОСОБА_2 (спадкодавця) постійно з нею проживала, здійснювала догляд, тобто проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є такими що підлягають до задоволення.
Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом.
Вирішення питання про розподіл судових витрат
Відповідно до статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судовий збір необхідно залишити за заявником.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа - Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 зі спадкоємцем ОСОБА_1 , а саме з 07.08.2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя К. І. Олійник