УХВАЛА

29 грудня 2025 року
м. Київ

справа №334/8470/19
адміністративне провадження №К/990/54375/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Шишова О.О., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі № 334/8470/19 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС, про скасування постанови в справі про порушення митних правил,
установив:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у перегляді судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі про скасування постанови від 26 листопада 2019 року в справі про порушення митних правил №0151/11200/19.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та зобов`язано позивача у строк десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції: докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження відмовлено.
Не погодившись з ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року, позивач звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року не переглядалось в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження на зазначене судове рішення суду першої інстанції слід відмовити.
У частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року, Суд зазначає таке.
Під час перевірки касаційної скарги в цій частині встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції постановлено 04 липня 2023 року, а касаційну скаргу скаржницею направлено до Верховного Суду через «Електронний суд» 24 грудня 2025 року.
Водночас у поданій касаційній скарзі скаржницею заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого остання зазначає про те, що 04 березня 2022 року видано наказ голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Зокрема, у наказі зосереджено увагу, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуального строку. Тобто, наведена в наказі обставина є самостійною і поважною причиною для поновлення процесуальних строків.
Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржницею підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно до відомостей Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржниця уже реалізовувала своє право на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у цій справі. Однак ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2023 року касаційну скаргу було повернуто.
З повторною касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року скаржниця звернулася до Верховного Суду через «Електронний суд» лише 24 грудня 2025 року, що свідчить про безпідставне зволікання у повторному зверненні до суду касаційної інстанції.
Верховний Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним. Клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не може вважатися обґрунтованим, оскільки невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Щодо посилання скаржниці на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, то слід зазначити таке.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження. Така позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно: від 31.08.2023 у справах № 340/6025/22, № 460/15983/21, від 19.07.2023 у справі №620/5941/22, від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20.
Водночас жодних причин, які були б у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, скаржниця не зазначила. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск зазначеного строку скаржниця також не надала.
Отже, скаржниці необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку, та надати відповідні докази.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 339 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржниці десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року у справі № 334/8470/19.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі № 334/8470/19 залишити без руху.
Надати скаржниці десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін
Судді О. О. Шишов
М. М. Яковенко