Справа № 273/1027/25
Провадження № 3/273/4/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року   м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 22.11.2002, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 
ВСТАНОВИЛА:
На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, надійшли матеріали (протокол серії: ЕПР1 № 344463 від 28.05.2025 року) щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Нурієв Р.Т. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На обгрунтування зазначеної позиції вказує, що у матеріалах справи відсутні докази наявності підстав для зупинки транспортного засобу, докази керування мопедом його підзахисним, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності сфальсифікована працівниками поліції, відеоматеріали на підтвердження факту керування транспортним засобом відсутні, а наявний відеозапис не відображає факт складання протоколу та доданих до нього письмових доказів.
У судовому засіданні захисник Нурієв Р.Т. підтримав подане клопотання, додатково зазначив, що мопед стояв припаркований, водій не відмовлявся пройти огляд, однак бажав побачити докази керування.
У судовому засіданні працівник поліції Галицька М.Ю. пояснила, що патрульні бачили, як ОСОБА_1 їхав на мопеді без мотошолома з дитиною. На його прохання вони намагалися скачати відео з відеореєстратора, однак був збій програми. Також зазначила, що від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю, тремтіли пальці рук, почервоніло обличчя. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння шляхом ухилення. Протокол при ньому не складався, бо він пішов. Штраф по постанові про притягнення до адміністративної відповідальності оплатив, а значить погодився, що керував. Направлення на проходження огляду до медичного закладу йому не вручали, бо він покинув місце складання документів.
Суд заслухавши пояснення його захисника, працівника поліції, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так судом встановлено, що 28.05.2025 року о 17 год. 52 хв. на дорозі Баранівка - Полянка водій ОСОБА_1 керував тз мопед марки Хонда без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначене підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 344463 від 28.05.2025, постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121, ч.2 ст.126 КУпАП, розписками про роз`яснення прав і свобод, про інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, записом відеофіксації.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
При цьому, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі з наведених захисником мотивів, зважаючи на наступне.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 344463 від 28.05.2025 року зазначено про проведення відеофіксації.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Долучений до матеріалів справи відеозапис вочевидь є неповним. На ньому відображено лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Однак, відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 , відображає певною мірою подію адміністративного правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 . наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи сторони захисту про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає, позаяк доказами відповідно до приписів ст.251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.
Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме мопедом марки Хонда без д.н.з. підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом. Так, ОСОБА_1 в ході розмови з поліцейськими неодноразово зазначає, що керував мопедом, приїхав з дитиною на свіже повітря, а також, що вживав алкогольні напої.
Крім того, за порушення правил керування ОСОБА_1 працівниками поліції був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, штраф сплатив.
Суд звертає увагу також на той факт, що предметом розгляду суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів.
Суд також критично оцінює доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише просив надати йому докази того, що він керував транспортним засобом. Так, ст. ст. 254-256 КУпАП визначено порядок складання протоколу у справі про адміністративні правопорушення.
Дослідження доказів здійснюється лише при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тоді як при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП розгляд справи не відбувається.
Таким чином, для складання протоколу про адміністративне правопорушення не потребується попреднє ознайомлення правопорушника із доказами.
Відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.
Зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 свідчила про те, що він фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що достовірно встановлено з наявного у матеріалах справи відеозапису. У зв`язку з чим поліцейський правильно розцінив такі дії як відмову від проходження огляду, повідомив водія про відповідальність та склав протокол про адміністративне правопорушення.
Залишення ОСОБА_1 місця складання протоколу суд розцінює як відмову від підпису у протоколі та отримання його копії.
Твердження захисника, що постанова за порушення ПДР має ознаки фальсифікації та була складена з метою штучного створення підстав для зупинки транспортного засобу та подальших незаконних процесуальних дій, нічим не підтверджене.
Так, сфальсифікований документ – це офіційний документ, який був повністю підроблений (виготовлена імітація) або в який були внесені неправдиві відомості шляхом виправлення, дописування або зміни змісту. Така підробка вчиняється з метою видати його за справжній і, як правило, має на меті досягнення певних прав або звільнення від обов`язків.
Захисник не зазначає, які саме неправдиві відомості внесено до постанови, чи інші факти, що свідчили би про фальсифікацію.
Інші наведені захисником доводи щодо порушення встановленої законом процедури є формальними та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення та самої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.
Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави 665,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. (Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку: UA 368999980313060149000006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. (Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 708999980313181206000006713, код класифікації доходів бюджету 22030101).
У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.
Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя Бєлкіна Д.С.