ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 340/6781/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 340/6781/24 (суддя Савонюк М.Я., справа розглянута в порядку загального позовного провадження за участі представників сторін) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач) про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2024 №Ф-24371128 на загальну суму 322089,38грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у період з 03.09.2018 по 31.08.2022 була зареєстрована, як фізична особа підприємець та здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування з 03.09.2018 по 30.09.2018, а з 01.10.2018 по 31.08.2022 на спрощеній системі оподаткування (2 група). У період з 09.12.2022 по 19.12.2022 була проведена відносно неї документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 03.09.2018 по 31.08.2022, дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.09.2018 по 31.08.2022, результати якої оформлені Актом від 26.12.2022 №4677/11-28-24-04/ НОМЕР_1 . За результатами перевірки відповідачем встановлено, зокрема, порушення частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (із змінами та доповненнями), в частині заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 322089,38 грн, в т.ч. за 2020 рік на суму 50389,38 грн, за 2021 рік - 207350,00 грн, за 2022 рік - 64350,00 грн.
Позивач зауважує, що недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску виникла в результаті встановлення відповідачем збільшення суми чистого оподатковуваного доходу на 6043284,73 грн, в т.ч. за періодами: 2020 – 421696,79 грн, 2021 – 4721773,45 грн, 01.01.2022 – 31.08.2022 – 899813,49 грн, що у свою чергу зумовлена нібито недотриманням одного з критеріїв визначених підпункту 2 пункту 291.4. статті 291 ПК України, які дають право перебувати на спрощеній системі оподаткування 2 групи.
Зважаючи на виявлене порушення, відповідачем 02.08.2024 складено та надіслано на її адресу податкову вимогу №Ф-24371128 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 321867,46 грн. Не погодившись із вказаною вимогою, позивач оскаржила її до Державної податкової служби України, однак рішенням від 13.09.2024 у задоволенні скарги було відмовлено.
Крім цього, нею було здійснено ряд заходів щодо оскарження підстав для нарахування виниклої заборгованості. Так, 03.02.2023 Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області на підставі акту перевірки щодо неї були винесені податкові повідомлення-рішення: форми “Р” №00005522404, форми “Р” №00005532404, форми “Р” №00005542404, форми “С” №00005552404, форми “ПС” №00005562404/11-28-24-04. 
Рішенням суду у справі № 340/2408/23 були скасовані оскаржені нею податкові повідомлення-рішення.
Звертає увагу, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи №340/2408/23 було встановлено, що станом на дату прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку шляхом виключення його з реєстру платників єдиного податку контролюючим органом не приймалося. Відтак, висновки податкового органу щодо анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 01.01.2020 та перебування останньої з цієї дати на загальній системі оподаткування, та як наслідок правомірності нарахування податкових зобов`язань за спірними податковими повідомленнями-рішенням є безпідставними та суперечать вищенаведеним приписам податкового законодавства.
Поряд з цим, не зважаючи на встановлені судом обставини, відповідач в подальшому необґрунтовано відобразив існування заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 322089,38 грн, яку і було покладено в основу спірної вимоги.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року адміністративний позов позивача було задоволено, судом визнано протиправною та скасовано оскаржену позивачем податкову вимогу відповідача.
З рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову позивачу у задоволенні її позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 порушено частину 2 пункту 1 статті 7 Закону № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), в частині заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 322 089,38 грн., в т.ч. за 2020 рік на суму 50389,38 грн., за 2021 рік
на суму 207350,00 грн., за 2022 рік на суму 64 350,00 грн.. Станом на 25.08.2023 в ІКП ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску складала 321 867,46 гривень. У зв`язку з наявністю у платника заборгованості з єдиного внеску, керуючись вимогами ст.25 Закону № 2464, ГУ ДПС у Кіровоградській області було сформовано та направлено боржнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2023 року № Ф-6648-1128 на суму 321 867,46 грн..
Відповідач вважає, що у суду були відсутні підстави для скасування податкової вимоги, оскільки вона прийнята контролюючим органом у відповідності до вимог чинного законодавства.
Представником позивача було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, як безпідставних, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Наполягає, що суд вірно встановив обставини справи, надав правильну юридичну оцінку спірним відносинам, та прийняв законне рішення.
У відзиві вказує, що безпідставність донарахування відповідачем позивачу зобов`язань на загальну суму 321867,46 грн встановлена рішенням суду, що набрало законної сили. Відповідно, виставлена відповідачем податкова вимога №Ф-24371128 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 321867,46 грн є протиправною та підлягала скасуванню.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.09.2018 по 31.08.2022 була зареєстрованою фізичною особою-підприємцем та перебувала на обліку у Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області області з основним видом господарської діяльності 56.29 “Постачання інших готових страв”. 
У період з 01.10.2018 по 31.08.2022 здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування (2 група).
Згідно поданої позивачем заяви та на підставі наказів Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №1414-п від 06.12.2023 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 ” та №1481-п від 15.12.2023 “Про продовження терміну проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОК ПП НОМЕР_1 )” у період з 09.12.2022 по 19.12.2022 була проведена відносно неї документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 03.09.2018 по 31.08.2022, дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.09.2018 по 31.08.2022.
За результатами такої перевірки було складено акт перевірки №4677/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 26.12.2022 (а.с. 102-127).
Перевіркою, встановлено, зокрема порушення: 
- пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.6 пункту 177.4 статті 177 ПК України, в частині заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1087791,07 грн, в т.ч: за 2020 рік в сумі 75905,42 грн, за 2021 рік в сумі 849919,22 грн, за 2022 рік в сумі 161966,43 грн;
- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (із змінами та доповненнями), в частині заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 322089,38 грн, в т.ч. за 2020 рік на суму 50389,38 грн, за 2021 рік на суму 207350,00 грн, за 2022 рік на суму 64350,00 грн.
На підставі висновків акта перевірки відповідачем 06.08.2024 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2024 №Ф-24371128 на загальну суму у 321867,46 грн (а.с. 12).
Не погодившись із вказаною вимогою, позивач оскаржила її до Державної податкової служби України, однак рішенням про результати розгляду скарги №27777/6/99-00-06-02-01-06 від 13.09.2024 у задоволенні скарги було відмовлено (а.с. 13-16).
Судом також встановлено, що на підставі акта перевірки 03.02.2023 відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення: форми “Р” №00005522404, форми “Р” №00005532404, форми “Р” №00005542404, форми “С” №00005552404, форми “ПС” №00005562404/11-28-24-04. 
Вважаючи ці рішення протиправними, позивач звернулася із адміністративним позовом до суду, у якому просила їх скасувати.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №340/2408/23 у задоволенні позову було відмовлено.
Вказане рішення суду позивач оскаржила до Третього апеляційного адміністративного суду, який постановою від 29.02.2024 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 в адміністративній справі №340/2408/23 скасував, позовні вимоги задовольнив, визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення: форми “Р” №00005522404, форми “Р” №00005532404, форми “Р” №00005542404, форми “С” №00005552404, форми “ПС” №00005562404/11-28-24-04 (а.с. 28-33).

Судом апеляційної інстанції, зокрема, встановлено, що станом на дату прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку шляхом виключення його з реєстру платників єдиного податку контролюючим органом не приймалося. Відтак, висновки податкового органу щодо анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 01.01.2020 та перебування останньої з цієї дати на загальній системі оподаткування, та як наслідок правомірності нарахування податкових зобов`язань за спірними податковими повідомленнями-рішенням є безпідставними та суперечать приписам податкового законодавства.
У даній справі позивач оскаржує вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2024 №Ф-24371128 на загальну суму у 321867,46 грн.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, встановлено протиправність нарахування податків і зборів, від сплати яких позивач звільнялася як платник єдиного податку 2 групи, у тому числі визнано необґрунтованим збільшення відповідачем позивачу отриманого за 2020-2022 роки доходу, а також висновок податкового органу про перебування позивача з 01.01.2020 на загальній системі оподаткування. Оскільки судовим рішенням спростовані висновки акту від 28.06.2024 №9487/11-28-24-04/2721016269 та встановлено відсутність у відповідача підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, всі наступні висновки контролюючого органу з приводу несплати єдиного соціального внеску є помилковими, оскільки всі донарахування були здійснені на його підставі.
Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) вимогу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2024 №Ф-24371128 на суму 321867,46 грн також є необґрунтованою та протиправною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (далі — Закон №2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI).
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з частиною 2 статті 8 та статті 12 Закону №2464-VI єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.
За приписами частини 1 статті 8 Закону №2464-VI розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. 
Згідно з частиною 11 статті 9 Закону №2464-VI У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. 
Частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
За приписами статті 25 Закону №2464-VI, рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. 
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).
Згідно з п. 3 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції №449 податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.
Відповідно до пункту 4 розділу VI Порядку №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІКС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). .
Згідно з пунктом 6 Розділу VI Порядку №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.
Як встановив суд, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області за наслідками перевірки достовірності відображення у звітності позивача сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок, встановлено збільшення суми чистого оподаткованого доходу на 6043284,73 грн, у тому числі за періодами: 2020 рік - 421696,79 грн, 2021 рік - 4721773,45 грн, 01.01.2022 - 31.08.2022 - 899813,49 грн..
Зважаючи на виявлені порушення відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення: форми “Р” №00005522404, форми “Р” №00005532404, форми “Р” №00005542404, форми “С” №00005552404, форми “ПС” №00005562404/11-28-24-04.
Пунктом другим частини першої статті 7 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. 
Отже, базою для визначення суми єдиного внеску є отриманий платником такого внеску дохід. 
В спірному випадку за наслідками перевірки позивача відповідачем було збільшено суму отриманого нею доходу та донараховані ОСОБА_1 зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2020 року по 31.08.2022 на підставі пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, як фізичній особі підприємцю, що перебуває на загальній системі оподаткування на загальну суму 322089,38 грн, у тому числі за 2020 рік на суму 50389,38 грн, за 2021 рік - 207350,00 грн та за 2022 рік - 64350,00 грн..
Не погодившись із висновками акту перевірки щодо виявлених порушень, а також прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, у тому числі і щодо нарахування зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1087791,07 грн, позивач оскаржили їх у судовому порядку.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Водночас постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 в адміністративній справі №340/2408/23 скасовано та прийнято нову постанову. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 03.02.2023 форми “Р” № 00005522404, від 03.02.2023 форми “Р” № 00005532404, від 03.02.2023 форми “Р” № 00005542404, від 03.02.2023 форми “С” № 00005552404, від 03.02.2023 р. форми “ПС” № 00005562404/11-28-24-04.
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що станом на дату прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку шляхом виключення його з реєстру платників єдиного податку контролюючим органом не приймалося. Відтак, висновки податкового органу щодо анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 01.01.2020 та перебування останньої з цієї дати на загальній системі оподаткування, та як наслідок правомірності нарахування податкових зобов`язань за спірними податковими повідомленнями-рішенням є безпідставними та суперечать приписам податкового законодавства.
Отже, рішенням суду в адміністративній справі №340/2408/23, що набрало законної сили, встановлено протиправність нарахування податків і зборів, від сплати яких позивач звільнялася як платник єдиного податку 2 групи, у тому числі визнано необґрунтованим збільшення відповідачем позивачу отриманого за 2020-2022 роки доходу, а також висновок податкового органу про перебування позивача з 01.01.2020 на загальній системі оподаткування.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини, встановлені у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 в адміністративній справі №340/2408/23, яка набрала законної сили, мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.
Оскільки судовим рішенням спростовані висновки акту перевірки від 28.06.2024 №9487/11-28-24-04/ НОМЕР_2 та встановлено відсутність у відповідача підстав для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, всі наступні висновки контролюючого органу з приводу несплати позивачем єдиного соціального внеску є помилковими, оскільки всі донарахування були здійснені на його підставі.
З урахуванням викладеного, є правильними висновки суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2024 №Ф-24371128 на суму 321867,46 грн також є необґрунтованою та протиправною, у зв`язку з чим підлягала скасуванню.
Відповідачем не доведено правомірність винесеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2024 №Ф-24371128 на суму 321867,46 грн, натомість судом встановлено порушення прав позивача, які підлягали судовому захисту.
Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, порушень з боку суду норм матеріального чи процесуального права не встановлено, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області  залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 340/6781/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак