Справа № 451/163/26
Провадження № 1-кп/451/63/26 

ВИРОК
іменем України

04 лютого 2026 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
розглянув у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження у приміщенні суду у місті Радехів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026142280000009 від 18.01.2026 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП 
НОМЕР_1 , яка народилася у с. Чуків Немирівського району Вінницької області, 
українка, громадянка України, з вищою освітою, працює ТзОВ «Пульс Лоджистик» на 
посаді комплектувальника, не адвокат, не нотаріус та не депутат, одружена, на 
утриманні має двоє неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає 
на АДРЕСА_1 , 
раніше не судима, 
Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальний проступок, у вчиненні котрого обвинувачується особа ч. 1 ст. 125 КК України,
у с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
17.01.2026, близько 19:15 год ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Січових Стрільців, 35 у селі Грицеволя Шептицького району Львівської області, у ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , умисно нанесла останній один удар кулаком правої руки у ділянку лівого ока, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у виді одного синця на нижній повіці лівого ока, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Кримінальний кодекс України
Стаття 125 ч.1 КК України умисне легке тілесне ушкодження, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Своїми діями ОСОБА_3  вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, що полягає в умисному завданні ОСОБА_4  легкого тілесного ушкодження.
Історія провадження.
02 лютого 2026 року начальник Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6  надіслав до Радехівського районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинення кримінального проступку за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2026 за №12026142280000009 про обвинувачення  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. Разом із обвинувальним актом до суду поступило клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження про обвинувачення  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні ( а. с. 10-11).
Позиції учасників судового провадження
Обставини вчинення  ОСОБА_3  кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Так, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої  ОСОБА_3 , яку вона підписала у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, а також з розглядом обвинувального акту судом у спрощеному провадженні ( а. с.6). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.
Потерпілою ОСОБА_4 надано також письмову заяву, у якій остання погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а. с. 7).
Оцінка доказів на підтвердження встановлених судом обставин.
Судом встановлено, що відповідно ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій  ОСОБА_3 у присутності її захисника адвоката ОСОБА_7 , прокуроромРадехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3  у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника.
Прокурор подав клопотання, у якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 282 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3  обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , у якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої з урахуванням її клопотання, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381 – 382 КПК України.
При цьому, в силу дії частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.
Зокрема, доказами, які підтверджують вину  ОСОБА_3  у вчиненні нею кримінального проступку є: протокол прийняття заяви ОСОБА_4 від 17.01.2026; пояснення ОСОБА_4 від 17.01.2026; протокол допиту потерпілої ОСОБА_4 від 19.01.2026; висновок експерта №06/2026 від 19.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 20.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 26.01.2026; протокол огляду місця події від 20.01.2026; протокол проведення слідчого експерименту від 20.01.2026; протокол проведення слідчого експерименту від 20.01.2026; письмові пояснення ОСОБА_3 від 19.01.2026; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_3 від 02.02.2026 ( а. к. п. 8, 9, 13-15, 19-19 зворот; 20-22, 24-27; 28-32, 33-38, 39-44, 45-46, 66-67).
Аналізуючи та оцінюючи усі ці докази, суд вважає доведеною винуватість  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисного завдання легкого тілесного ушкодження.
Обвинувачена не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання  ОСОБА_3 , вважає щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст.66 КК України).
Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання  ОСОБА_3  судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Оскільки судом було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої  ОСОБА_3  кримінального обвинувачення, необхідно призначити їй покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку.
За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2023 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу винної, а саме те, що  ОСОБА_3  раніше не судима, відповідно до характеристики, наданої старостою Ксаверівського старостинського округу Якушевської сільської ради від 23.01.2026 №23та характеристики за місцем праці від 23.01.2026 характеризується позитивно, скарг про порушення громадського порядку не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_3  покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально - вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_3  не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій обирати немає необхідності.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений. 
Речові докази відсутні. 
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368,370, 371, 373,374 КПК України, ч.1 ст.125 КК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі сорок дев`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 833 (вісімсот тридцять три) гривні.
Запобіжний захід  ОСОБА_3  до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя	ОСОБА_11  	

Вирок суду виготовлений 04.02.2026.