П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Київ

Справа №367/2290/17
Апеляційне провадження №22-ц/824/2570/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Карабаза Н.Ф. 07 серпня 2025 року у м. Ірпінь, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про скасування рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, визнання недійсним та скасування державного акту, визнання права власності, скасування наказів та записів про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просили: 
визнати пункт 2 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 21.03.2000 №71/5 «Про передачу у колективну власність і постійне користування земельних ділянок колективному сільськогосподарському підприємству «Агрокомбінат Бучанський» протиправним та скасувати його;
визнати Державний акт на право користування земельною ділянкою ІІ-КВ №000780 виданого КСП АК «Бучанський» 10.05.2000 в розмірі 225,4 га для товарного сільськогосподарського виробництва в межах Гостомельської селищної ради - недійсним;
визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,2277 га, на території Гостомельської селищної ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до меж, визначених Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на ім`я ОСОБА_2 , від 22.12.2005 серія ЯБ № 515284, кадастровий номер 3210945900:01:091:0011;
визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,2277 га, на території Гостомельської селищної ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до меж, визначених Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на ім`я ОСОБА_1 , від 22.12.2005 серія ЯБ №515285, кадастровий номер 3210945900:01:091:0012; 
скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.04.2016 №10-6340/15-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;
скасувати запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,999 га (кадастровий номер 3210945900:01:091:0017), наданої у власність ОСОБА_6 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на територій Гостомельської селищної ради Київської області;
скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 12.04.2016 №10-6078/15-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;
скасувати запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,4682 га (кадастровий номер 3210945900:01:091:0019), наданої у власність ОСОБА_3 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Гостомельської селищної ради Київської області;
скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.04.2016 №10-6342/15-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;
скасувати запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер 3210945900:01:091:0015, наданої у власність ОСОБА_5 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Гостомельської селищної ради Київської області;
скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.04.2016 №10-6339/15-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»;
скасувати запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 3210945900:01:091:0014), наданої у власність ОСОБА_4 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Гостомельської селищної ради Київської області;
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:091:0014, укладений 25.05.2016 та зареєстрований в реєстрі за номером 3247;
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:091:0015, укладений 25.05.2016 та зареєстрований в реєстрі за номером 3241;
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:091:0017, укладений 26.05.2016 та зареєстрований в реєстрі за номером 3297;
визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3210945900:01:091:0019, укладений 06.06.2016 та зареєстрований в реєстрі за номером 3483.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в жовтні 2001 року позивачі звернулися до Гостомельської селищної ради із заявами про виділення їм земельних ділянок відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як переселенцям з Поліського району, що працювали у сільському господарстві на момент переселення. Рішеннями Гостомельської селищної ради від 02.11.2001 було вирішено виділити позивачам із земель резервного фонду Гостомельської селищної ради земельну частку (пай). На підставі рішення Гостомельської селищної ради від 28.07.2005 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_1 від 22.12.2005 серія ЯБ № 515285 на земельну ділянку площею 3,2277 га, кадастровий номер 3210945900:01:091:0012, в межах Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_2 від 22.12.2005 серія ЯБ № 515284 на земельну ділянку площею 3,2277 га. кадастровий номер 3210945900:01:091:0011, в межах Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте вказане рішення органу місцевого самоврядування та державні акти видані позивачам були скасовані в судовому порядку через перебування даної земельної ділянки у користуванні у розформованого, але не ліквідованого на той час колективного сільськогосподарського підприємства агрокомбінат «Бучанський». А земельні ділянки передані у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Київській області. При цьому в якості доказу наявності права користування зазначеними земельними ділянками до суду було надано лише ксерокопію Державного акту на право користування земельною ділянкою ІІ-КВ №000780 виданого КСП АК «Бучанський» 10.05.2000 в розмірі 225,4 га для товарного сільськогосподарського виробництва в межах Гостомельської селищної ради. Встановити де на даний час знаходиться оригінал вказаного Державного акту та чи існує він взагалі неможливо, що дає підстави для сумнівів в його дійсності. 
Крім відсутності оригіналу Державного акту, процедура його отримання суперечить вимогам законодавства, діючого на час його видачі, оскільки КСП АК «Бучанський» взагалі не належить до переліку підприємств, яким згідно із ст. 92 ЗК України надано право отримувати в постійне користування земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності. Після 2000 року КСП АК «Бучанський» зобов`язано було здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, після чого здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку, що роблено не було, тому є підстава стверджувати про відсутність у КСП АК «Бучанський» права користування вказаною земельною ділянкою.
Оскаржуваний Державний акт безпідставно надавав право на користування земельною ділянкою КСП АК «Бучанський», що була надана позивачам у власність 22.12.2005. Отже, скасування вказаного Державного акту дозволить визнати право власності позивачів на земельні ділянки, правомірність якого підтверджується позитивним висновком Державної землевпорядної експертизи від 16.11.2005 № 6а-270, на підставі якого було затверджено проект приватизації та виготовлення Державних актів на право власності на земельні ділянки позивачам. 
В подальшому, спірні земельні ділянки згідно публічної кадастрової карти поділені на декілька земельних ділянок, яким присвоєні інші кадастрові номери (3210945900:01:091:0014, 3210945900:01:091:0015, 3210945900:01:091:0017, 3210945900:01:091:0019) та виділені у власність відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 12.04.2016 №10-6078/15-16-сг, від 13.04.2016 №10-6339/15-16-сг, від 13.04.2016 №10-6340/15-16-сг, від 13.04.2016 №10-6342/15-16-сг. Виділення у власність вказаних земельних ділянок іншим громадянам порушило право власності на них позивачів, оскільки вибуло з їх власності незаконно. Отже, зазначені накази мають бути скасовані, як це передбачено ст. 155 ЗК України.
Крім того, земельні ділянки за кадастровими номерами 3210945900:01:091:0014 та 3210945900:01:091:0015, які належали ОСОБА_10 перейшли у власність ОСОБА_7 , як спадкоємця; земельна ділянка кадастровий номер 3210945900:01:091:0017 наразі належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу; земельна ділянка кадастровий номер 3210945900:01:091:0019 належить ОСОБА_8 . 
Про своє порушене право внаслідок недійсності оскаржуваного Державного акту позивачі дізналися отримавши листа Управління Держгеокадастру в м. Ірпінь Київської області від 24 січня 2017 року, отже з огляду на вимоги ч. 1 ст.261 ЦК України вважають, що заявляють позовні вимоги в межах позовної давності. 

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про скасування рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, визнання недійсним та скасування державного акту, визнання права власності, скасування наказів та записів про державну реєстрацію - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачі у справі звернулись до суду за захистом не існуючого права, оскільки їх позовні вимоги обґрунтовані саме Державними актами на право власності на земельні ділянки, що були видані їм у грудні 2005 року і якими на їх думку безпідставно користувався КСП АК «Бучанський», при цьому жодних клопотань щодо витребування доказів від учасників розгляду на вирішення суду не подавалися, а тому суд прийшов до висновку, що заявлений позов є не обґрунтованим та недоведеним, вимоги позивачів не підлягають задоволенню.

Не погодились із вказаним судовим рішенням позивачі, їх представником подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, складено висновки, які не відповідають матеріалам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.
Представник зазначає, що КСП АК «Бучанський» не здійснено державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, та не здійснено державну реєстрацію прав на земельну ділянку, що є підставою стверджувати про відсутність у КСП АК «Бучанський» права користування вказаною земельною ділянкою. А допущені порушення вимог законодавства при підготовці та видачі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою є підставою для визнання його недійсним. Оскаржуваний Державний акт безпідставно надавав право на користування земельною ділянкою КСП АК «Бучанський», що була надана позивачам у власність 22.12.2005. Отже скасування вказаного Державного акту дозволить визнати право власності позивачів на земельні ділянки. Оскільки в подальшому спірні земельні ділянки перейшли у власність інших відповідачів з порушенням прав позивачів, то всі наступні підстави також підлягають до скасування , а укладені договори визнанню недійсними.
Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення, проігнорував права та інтереси позивачів, що є порушенням вимог ЦПК України щодо справедливості та неупередженості розгляду справи, а взяв до уваги докази, надані відповідачем та прийняв рішення, яке не захистило права позивача та призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_11 вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи наведені в апеляційній скарзі є безпідставними та такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції викладених в оскаржуваному рішенні. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили про задоволення заявлених ними вимог.
Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_11 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 21.03.2000 виконавчим комітетом Ірпінської міської ради було прийнято рішення № 71/5 «Про передачу у колективну власність і постійне користування земельних ділянок колективному сільськогосподарському підприємству «Агрокомбінат Бучанський», згідно з яким передано КСП «Агрокомбінат Бучанський» у колективну власність 1627, га, в тому числі в межах Гостомельської селищної ради 1593,8 га, Бучанської селищної ради 27,9 га земель. Надано у постійне користування - 229,9 га земель у складі: резервного фонду -144,2 га; водного фонду - 85,7 га; в межах Бучанської селищної ради 4,5 га (земель водного фонду); в межах Гостомельської селищної ради 225,4 га земель: резервного фонду - 144,2 га; водного фонду - 81,2 га. На поданій копії вказаного рішення стоїть відмітка архівного відділу виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 05-07Б-716 від 13.12.2016. /т.1 а.с.10, т.2 а.с.52/
Матеріали справи містять копію Державного акту на право користування земельною ділянкою ІІ-КВ №000780 виданого КСП АК «Бучанський» 10.05.2000 в розмірі 225,4 га для товарного сільськогосподарського виробництва в межах Гостомельської селищної ради. Підставою видання акту визначено рішення виконкому Ірпінської міської ради народних депутатів від 21 березня 2000 року № 71/5. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 28. До Акту долучено план зовнішніх меж землекористування /т.1 а.с.11,12/
Головне управління Держгеокадастру у Київській області в листах від 05.01.2017 та від 24.01.2017 підтвердило обставини реєстрації у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування Акту ІІ-КВ №000780 виданого КСП АК «Бучанський» 10.05.2000. /т.1 а.с.43-47/
Рішення Гостомельської селищної ради 23 сесії ХХІІІ скликання від 02.11.2001 «Про виділення земельної частки (паю) ОСОБА_1 » вирішено виділити із земель резервного фонду Гостомельської селищної ради земельну частку (пай) площею 2.41 в умовних кадастрових гектарах. /т.1 а.с.22/
Рішенням Гостомельської селищної ради 23 сесії XXIII скликання від 02.11.2001 «Про виділення земельної частки (паю) ОСОБА_2 : вирішено виділити із земель резервного фонду Гостомельської селищної ради земельну частку (пай) площею 2.41 в умовних кадастрових гектарах. /т.1 а.с.23/
Державним підприємством «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за зверненням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. ОСОБА_12 в 2005 році був складений проект приватизації земель державної власності та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки трьом громадянам в межах селища Гостомель Київської області. /т.1 а.с.13-38/
Рішенням Гостомельської селищної ради №898-46-ІV скликання від 28.07.2005 «Про затвердження проекту приватизації та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки 3-ом громадянам в межах селища Гостомель Київської області» вирішено: 1. Затвердити проект приватизації та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки 3-ом громадянам в межах селища Гостомель, Київської області загальною площею 9,6831га. 2. Видати державні акти на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_12 . 3. Землевпорядній службі внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію./т.1 а.с.39/
На підставі рішення № 898-46- ІV від 28.07.2005 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_1 від 28.07.2005 серія ЯБ №515285 на земельну ділянку площею 3,2277га., кадастровий номер 3210945900:01:091:0012, в межа Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /т.1 а.с.42/
Також на підставі рішення № 898-46- ІV було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_2 від 22.12.2005 року серія ЯБ №515284 на земельну ділянку площею 3,2277га. кадастровий номер 3210945900:01:091:0011, в межах Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /т.1 а.с.41/
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня 2012 року у справі № 22-ц-3861/12 було відмовлено у позові прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного комітету земельних ресурсів в Київській області до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промінь», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське», про скасування рішень Гостомельської селищної ради та визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки. /т.1 а.с.137-141/
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.10.2012 у справі № 22-ц-3861/12, задоволено частково апеляційну скаргу в прокурора м. Ірпеня задоволено, апеляційну скаргу представника СТОВ «Агрофірма «Промінь». 
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 травня 2012 року скасовано та постановлено нове рішення. 
Позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах Головного управління Держкомзему в Київській області до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи СТОВ «Агрофірма «Промінь», СТОВ «Бучанське», про скасування рішень Гостомельської селищної ради та визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки задоволено. 
Скасовано рішення Гостомельської селищної ради 23 сесії XXIII скликання від 02.11.2001 «Про виділення земельної частки (паю) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ».
Скасовано рішення Гостомельської селищної ради 22 сесії XXIII скликання від 18.10.2001 «Про виділення земельної частки (паю) ОСОБА_12 »
Скасовано рішення Гостомельської селищної ради від 28.07.2005 №898-46-ХХІV «Про затвердження проекту приватизації та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки 3-ом громадянам в межах селища Гостомель Київської області». 
Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_12 від 22.12.2005 серія ЯБ №515286 на земельну ділянку площею 3,2278 га, кадастровий номером 3210945900:01:091:0009, на території Гостомельської селищної ради на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_1 від 22.12.2005 серія ЯБ № 515285 на земельну ділянку площею 3,2277 га, кадастровий номер 3210945900:01:091:0012, на території Гостомельської селищної ради на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_2 від 22.12.2005 року серія ЯБ №515284 на земельну ділянку площею 3,2277га., кадастровий номер 3210945900:01:091:0011, на території Гостомельської селищної ради на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я ОСОБА_13 від 09.08.2005 року серія ЯА №411578 на земельну ділянку площею 3,2277га., кадастровий номер 3210945900:01:091:0008, на території Гостомельської селищної ради на території Гостомельської селищної ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
З мотивувальної частини вказаного судового рішення вбачається, що вищевказані державні акти на право власності на земельні ділянки були скасовані з тих підстав, що земельні ділянки були передані у власність фізичних осіб із земельної ділянки, яка перебувала на праві постійного користування КСП АК «Бучанський» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ №000780, виданого Ірпінською міською радою 10.05.2000, чинного на час розгляду справи. /т.1 а.с.124-132, 142-147, т.4 а.с.68-78/
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.11.2012 (провадження № 6-43725св12) апеляційні скарги ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 залишені без задоволення, а рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.10.2012 залишено без змін. /т.1 а.с.148-149, т.4 а.с.65-67/
З ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2016 вбачається, що ОСОБА_2 у вересні 2015 року звертався до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 03.10.2012 за нововиявленими обставинами. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні вказаної заяви. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилив касаційну скаргу ОСОБА_2 , а ухвалу Апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 залишив без змін. / т.4 а.с.80-82/

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 12.04.2016 №10-6078/15-16-сг надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 1,4682 га ( кадастровий номер 3210945900:01:091:0019). /т1 а.с.48-49/
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.04.2016 №10-6339/15-16-сг надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га ( кадастровий номер 3210945900:01:091:0014) /т.1 а.с.50-51/
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.04.2016 №10-6340/15-16-сг надано ОСОБА_9 у власність земельну ділянку площею 1,9999 га ( кадастровий номер3210945900:01:091:0017). /т.1 а.с.52-53/
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.04.2016 №10-6342/15-16-сг надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га ( кадастровий номер 3210945900:01:091:0015). /т.1 а.с.54-55/
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 06.03.2018 земельна ділянка кадастровий номер 3210945900:01:091:0014 з 25.05.2016 належить на праві власності ОСОБА_10 , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 25.05.2016. /т.1 а.с.152/ Матеріли справи також містять копію відповідного договору купівлі-продажу та документів наданих при його посвідченні нотаріусом. /т.2 а.с.2-22/
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 06.03.2018 земельна ділянка кадастровий номер 3210945900:01:091:0015 з 25.05.2016 належить на праві власності ОСОБА_10 , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 25.05.2016. /т.1 а.с.153/ Матеріли справи також містять копію відповідного договору купівлі-продажу та документів наданих при його посвідченні нотаріусом. /т.1 а.с.232-250/
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 06.03.2018 земельна ділянка кадастровий номер 3210945900:01:091:0017 з 26.05.2016 належить на праві власності ОСОБА_7 , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 26.05.2016. /т.1 а.с.154/ Матеріли справи також містять копію відповідного договору купівлі-продажу та документів наданих при його посвідченні нотаріусом. /т.1 а.с.211-231/
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 06.03.2018 земельна ділянка кадастровий номер 3210945900:01:091:0019 з 06.06.2016 належить на праві власності ОСОБА_8 , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 06.06.2016. /т.1 а.с.155/ Матеріли справи також містять копію відповідного договору купівлі-продажу та документів наданих при його посвідченні нотаріусом. /т.1 а.с.190-210/

Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом має кожна особа право у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Частиною1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно з ч. 1 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
Положеннями ст. 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.  386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
В порядку визначеному ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Стаття 393 ЦК України у ч. 1 визначає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
В порядку визначеному ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України 1993 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.
Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.
Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України 2001 року право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
В порядку визначеному ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч.ч.1,2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення непов`язані з позбавленням право володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним ( ч. 1 ст. 155 ЗК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 932/14324/19 вказав на те, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17).
Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

З наведених обставин справи вбачається, що 28.07.2005 позивачам були видані державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме позивачу ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 3,2277 га., кадастровий номер 3210945900:01:091:0012, позивачу ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 3,2277 га. кадастровий номер 3210945900:01:091:0011. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.10.2012 у справі № 22-ц-3861/12 вказані державні акти були визнані недійсними.
Як вбачається і судових рішень, вищевказані державні акти на право власності на земельні ділянки були скасовані з тих підстав, що земельні ділянки були передані у власність фізичних осіб із земельної ділянки, яка перебувала на праві постійного користування КСП АК «Бучанський» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ №000780, виданого Ірпінською міською радою 10.05.2000, чинного на час розгляду справи
Позивачі заявляють вимогу про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ №000780, виданого Ірпінською міською радою 10.05.2000, вказуючи на відсутність його оригіналу, відсутність у КСП АК «Бучанський» права на отримання землі та відсутність здійснення державної реєстрації права власності.
Разом з тим обставини щодо видання КСП АК «Бучанський» державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ №000780 від 10.05.2000 були предметом розгляду у справі № 22-ц-3861/12, і підлягали спростуванню з підстав відсутності оригіналу саме в межах розгляду вказаної справи. Після набрання судовим рішенням законної сили, звернення до суду з вимогами про визнання недійсним цього акту, як спростування доказу, що покладений в основу рішення є недопустимим, тобто такий спосіб захисту не є належним.
Позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на земельні ділянки заявлені як похідні від вимоги про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ №000780 від 10.05.2000 виданого КСП АК «Бучанський». Проте визнання недійсним акту не може поновити права позивачів на земельні ділянки, оскільки рішенням суду підстави набуття ними права власності визнані незаконними та скасовані, а державні акти визнані недійсними. Тобто в порядку визначеному ст. 378 ЦК України право власності позивачів на видані їм земельні ділянки було припинене за рішенням суду, яке набрало законної сили. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідності до ст. 392 ЦК України лише власник може заявляти вимогу про визнання права власності, а позивачі не є власниками земельних ділянок в розумінні вимог чинного законодавства, відповідно не можуть ставити питання про визнання за ними такого права в судовому порядку.
Позовні вимоги про скасування Наказів головного управління Держгеокадастру у Київській області від 12.04.2016 №10-6078/15-16-сг від 13.04.2016 №10-6339/15-16-сг від 13.04.2016 №10-6340/15-16-сг від 13.04.2016 №10-6342/15-16-сг, також заявлені позивачами з посилання на наявність у них прав на спірні земельні ділянок, проте вказане не знайшло свого підтвердження. А входячи з положень ч. 1 ст. 393 ЦК України у ч. 1 правовий акт органу державної влади, може бути визнаний судом незаконним та скасований лише за позовом власника майна.
Позовні вимоги про скасування реєстрації права власності за новими власниками носять також похідний характер, проте такі вимоги також можуть бути заявлені виключно у разі доведеності наявності порушених прав позивачів, що в цій справі не вбачається.
Визначальним для захисту права на підставі положень ст.ст. 392, 393, 215 ЦК України є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у реалізації цього права. Всупереч наведеним нормам процесуального законодавства стороною позивача не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності порушеного права, що давало б підстави для здійснення його захисту в судовому порядку, а також доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачає право кожної із сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч наведеним положенням ЦПК України стороною позивача не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження порушеного права та заявлених позовних вимог. Разом з тим, апеляційна скарга переважно мотивована неповним з`ясуванням судом обставини справи в зв`язку з відсутністю доказів, що виходячи з положень цивільного процесуального законодавства є обов`язком сторін у справі, зокрема позивача, а повноваження суду стосуються оцінки наданих сторонами доказів. 

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 серпня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повне судове рішення складено 28 січня 2026 року