29.12.25

Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2025 року
селище Покотилівка Харківської області 
Справа №635/5790/25
Провадження № 2-а/635/170/2025
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Карасави І.О.,
секретаря судового засідання – Дерелюк К.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі -відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №1751 від 17 липня 2025 року  ОСОБА_1  притянуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000,00 грн у зв`язку з неявкою для проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05 червня 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача відбувся в той же день, що й складання протоколу про адміністративне правопорушення №1751 від 17 липня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зазначає, що було здійснено звернення для отримання направлення на ВЛК у передбачений законом строк. 03.06.2025 було видане направлення на ВЛК. Також 4.07.2025 на виконання вимог направлення з`явився до Мерефянської центральної районної лікарні для проходження ВЛК, де сформували запис на прийом до кабінету ВЛК лише на 07.08.2025 .
За таких обставин, при винесенні постанови №1751 про адміністративне правопорушення від 17.07.2025 було порушено порядок розгляду справи, оскільки розгляд здійснювався за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідачем не в повній мірі виконані вимоги ст. 252 КУпАП та не встановлено усіх обставин, які мали значення для правильного вирішення справи, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 
22.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено відзив, в якому зазначають, що 17.07.2025 встановлено, що позивач до 05.06.2025 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби не пройшов. Відповідно до даних з АІКС «ОБЕРІГ» ОСОБА_1 медичною комісією Харківського ОРВК 05.06.1995 року був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. В цей же день складено Протокол №1751 та винесена Постанова №1751 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП України, яка є законною та обгрунтованою.
Наголошують, що в період дії правового режиму воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.12.2025 3 Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року (із змінами), під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022, встановлено факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Позивач не пройшов Військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги Положення п. 2 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», тим самим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1КУпАП
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 і у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, на виконання ухвали суду щодо витребування доказів були надані докази, які долучені до матеріалів справи. 
Відповідно до вимог частини 3 статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 
На підставі протоколу №1751 від 17.07.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була винесена постанова №1751 від 17.07.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн, оскільки не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05 червня 2025 року.
Позивач був ознайомлений зі змістом протоколу №1751 від 17.07.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, зокрема з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки був присутній під час складання протоколу, проте від його підписання відмовився через незгоду з його змістом.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17.07.2025 під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_3 відомостей(персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . 
Громадянин ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , 05.06.1995 Харківським ОРВК визнаний придатний у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, усвідомлюючи про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05 червня 2025 року.
В діях громадянина ОСОБА_1 , на думку відповідача, вбачається порушення абз. 4 частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.4 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Частинами першою та другою ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності(статті 210, 210-1, 211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Згідно до Закону України «Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025, встановлено, що установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Відповідно до частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , громадяни, зокрема зобов`язані:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 (далі Закон № 3633-ІХ).
Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Відповідно до п. 3.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 №402, закріплено, що повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП, а саме, що він не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05 червня 2025 року.
Позивач зазначає, що ним було здійснено звернення для отримання направлення на ВЛК у передбачений законом строк. 03.06.2025 було видане направлення на ВЛК. Також 4.07.2025 на виконання вимог направлення з`явився до Мереф`янської центральної районної лікарні для проходження ВЛК, де сформували запис на прийом до кабінету ВЛК лише на 07.08.2025 .
Вищевказане твердження знайшло своє підтвердження наданими позивачем доказами.
Так, судом встановлено, що згідно направлення на ВЛК №3722933, ОСОБА_1 отримав направлення до КНПММР «Мереф`янської центральної районної лікарні» на проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби, яке зареєстровано 03.06.2025, датою початку проходження ВЛК є 04.06.2025.
04.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до КНПММР «Мереф`янської центральної районної лікарні» з метою проходження ВЛК згідно направлення, що підтверджується відповідним записом з реєстратури лікарні, а також сформованим записом на прийом до кабінету ВЛК на 07.08.2025 о 10:00-10:35, талон №179293652.
15.07.2025 позивачем отримано сповіщення у додатку «Резерв+» щодо оголошення ОСОБА_1 у розшук.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав повторне направлення №4408666 до КНПММР «Мереф`янської центральної районної лікарні» на проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби, яке зареєстровано 19.07.2025, датою початку проходження ВЛК є 21.07.2025.
З аналізу наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_1 в установлений законом строк, а саме 03.06.2025 звернувся до ТЦК та СП та отримав направлення на 04.06.2025 з метою проходження військово-лікарської комісії, також у строк, зазначений у направленні, звернувся до КНПММР «Мереф`янської центральної районної лікарні» для проходження ВЛК. Разом з тим, ВЛК у строки зазначені у направленні позивачем не була пройдена у зв`язку з наявністю власної електронної та живої черги у лікарні, розписаної на два місяці вперед, що з об`єктивних причин унеможливлювало проходження ОСОБА_1 ВЛК у строк 04.06.2025.
Таким чином, під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ТЦК та СП з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та у строк до 05 червня 2025 року без поважної причини не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. 
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу(ч. 1 ст. 77 КАС України).
У розумінні ст. 72-73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У відповідності до ст. 90 КУпАП суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Наявна у справі оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, 
Будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем законодавства про оборону,мобілізаційну підготовку та мобілізацію України та на спростування доводів позивача щодо відсутності в його діях таких порушень, відповідачами не надано.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови №1751 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 17 липня 2025 року, щодо ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Як визначено ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що на підставі встановлених у справі обставин оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню, як така, що прийнята необґрунтовано, із закриттям справи про адміністративне правопорушення через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки судом повністю задоволено позовні вимоги, судовий збір стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1751 від 17 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 . 
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 605(шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другоюстатті 299 цього Кодексу.
Відомості щодо учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , місце проживання(перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;
відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 

Повне рішення суду складено 29.12.2025

Суддя      І.О. КАРАСАВА