Справа № 602/1245/25
Провадження № 2-о/602/17/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2026 р.        м. Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю: 
секретаря с/з     Майхрук Н.М.,
представника заявника  адвоката Старцуна М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, –
в с т а н о в и в:
До суду через свого представника, адвоката Старцуна М.І., звернулася ОСОБА_1 зі вказаною вище заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , у яких вони перебувають як рідний батько та дочка.
В обґрунтування заяви зазначено, що під час реєстрації факту народження заявника, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження її прізвище було записане як « ОСОБА_3 », а батьками записані ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_4 (мати). 26.10.1991 заявник уклала шлюб з ОСОБА_5 , узявши його прізвище.
Натомість прізвище батька заявника в його свідоцтві про народження записано як « ОСОБА_6 ». Таке ж прізвище записано у паспорті громадянина України, виданому батьку заявника у 2000 році.
Відмінність у написанні прізвища батька заявника у свідоцтві про його народження, паспорті та прізвища заявника у свідоцтві про її народження, свідоцтві про укладення шлюбу виникли внаслідок помилки у документах, що унеможливлює доведення відповідного факту іншим способом, окрім як шляхом звернення до суду.
Виявлена розбіжність у написанні прізвищ заявника та її батька не дозволяє заявнику реалізувати її право, передбачене ст. 174 Податкового кодексу України та має вирішальне значення для оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття нею у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав, оскільки батько заявника має намір передати їй у дарунок нерухоме майно. 
Ухвалою суду від 02.01.2026 відкрито окреме провадження у цивільній справі, призначене судове засідання для розгляду справи на 29.01.2026.
У судове засідання не прибула заявник ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. 
У судове засідання не прибула представник заінтересованої особи, Лановецької міської ради, яка була належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак заздалегідь подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши у заяві, що у вирішенні цієї справи покладається на розсуд суду.
Представник заявника, адвокат Старцун М.І., у судовому засіданні підтримав подану заяву, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 29.01.2026, задоволено клопотання представника заявника про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані заявником докази, заслухавши доводи представника заявника, встановив фактичні обставини справи та дійшов наступних висновків. 
Заявником у цій справі є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її особа підтверджена паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , копія сторінок якого міститься у матеріалах справи (а.с.5-6). 
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 10.11.1973 органом ЗАГСу Лановецького району Тернопільської області, дівоче прізвище заявника вказане як « ОСОБА_3 », батьком вказано ОСОБА_2 (а.с. 7 на звороті).
У жовтні 1991 року заявник та ОСОБА_5 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині (заявнику) присвоєне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 , виданим 26.10.1991 Юськовецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с. 8).
До заяви також долучено копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Збаразьким ЗАГС Тернопільської області 21.07.1964, згідно з яким ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 (а.с. 9).
Особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , копія сторінок якого міститься у матеріалах справи (а.с. 10).
Заявник та ОСОБА_2 проживають в одному населеному пункті – с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області, однак за різними адресами, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади, копії яких додані до заяви (а.с. 8 на звороті, 12).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснив, що є батьком заявника. У його особистих документах прізвище написано через літеру «е», а у документах дочки через літеру «і». У 2003 році він вдруге одружився і пішов жити до дружини, залишивши будинок дочці. Під час переоформлення документів на будинок виявилися розбіжності у написанні прізвищ: його та дочки. Він особисто не звертався до будь-яких державних органів, установ чи організацій з приводу виправлення цієї розбіжності. Чи зверталась заявник з цього приводу йому не відомо. 
При вирішенні цієї справи суд застосовує наступні норми права та виходить з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно з положеннями частин першої-другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до положень статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Із системного аналізу положень статті 293 ЦПК України, глави 6 розділу ІV ЦПК України слідує, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.
З наведеного вище слідує, що однією з необхідних передумов для встановлення судом юридичного факту є та обставина, що особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
У цій справі заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , у яких вони перебувають як рідний батько та дочка. Потреба у встановленні такого юридичного факту, як стверджує заявник, виникла через помилкове написання прізвища заявника у свідоцтві про її народження, свідоцтві про укладення шлюбу, яке не відповідає прізвищу її батька, вказаного у свідоцтві про його народження та паспорті.
Разом з тим, суд зауважує, що підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами може здійснюватися у позасудовому порядку, в залежності від обставин, зокрема, шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища.
Так, відповідно до положень статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Порядок та підстави внесення змін до актових записів цивільного стану, в т.ч. за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, в т.ч. у тих випадках, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості), детально врегульовані Розділом ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зі змінами і доповненнями).
Однак, заявником не надано доказів її звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін (виправлень) у відповідні актові записи, як і не надано відмови такого органу у внесенні змін (виправлень).
Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення та вирішуючи питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
На це вказував Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 491/399/19.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення лише тих фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, тощо.
При цьому, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він за собою безпосередні правові наслідки для заявника.
У цій справі метою встановлення факту родинних відносин у заяві зазначено можливість звільнення від оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття нею у спадщину чи дарунок майна, оскільки батько заявника має намір передати їй у дарунок нерухоме майно.
З цього приводу, суд зауважує, що встановлення факту родинних відносин не впливає на можливість укладення між заявником та ОСОБА_2 договору дарування нерухомого майна, а така підстава як звільнення від оподаткування, передбачена положеннями Податкового кодексу України при отриманні подарунку від члена сім`ї першого ступеня споріднення не може бути безумовною підставою для встановлення факту родинних відносин судом.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 282/976/20 та від 04 серпня 2022 року у справі № 752/21394/21.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зави.
На підставі викладеного керуючись статтями 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 318, 351-355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа – Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.  У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
УЧАСНИКИ СПРАВИ:
ЗАЯВНИК: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 . 
ЗАІНТЕРЕСОВАНА ОСОБА: Лановецька міська рада Кременецького району Тернопільської області, вул. Незалежності, буд. 34, м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04396288.
Суддя:	  	В.  А.  Наумчук