ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/8584/25
Номер провадження 3/495/2750/2025
23 грудня 2025 року	м. Білгород-Дністровський	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.173-2 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце мешкання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
06.11.2025 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.173-2 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 . 
З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2025 року о 15.10 год.  ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання -  АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 з якою мешкають разом, домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2025 року, справа №495/307/25  ОСОБА_1 визнаний винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
04.11.2025 року відносно  ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ВАД №757664.
Згідно матеріалів справи (пояснень)  ОСОБА_1 вину свою визнав.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Частина 3 вказаної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу було вже піддано адміністративному стягненню.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Аналізуючи докази, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1  будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню, повторно вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Вина  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.3 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №757664 від 04.11.2025 року, заявою та поясненнями потерпілої, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, довідкою.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.3 КУпАП.
Тобто вина  ОСОБА_1  у вказаному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та які узгоджені з фактом вчинення адміністративного правопорушення.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
З урахуванням особи правопорушника, його сімейного та матеріального становища, характер протиправного діяння, адміністративне стягнення необхідно накласти у вигляді штрафу. 
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп., які підлягають стягненню на користь держави.
Керуючись ст.ст.27, 40-1, 173-2 ч.3, 221, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя – 

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173-2 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..
Згідно ст.308 КУпАП України, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Юлія ШЕВЧУК