Справа № 509/7255/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року  смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали які надійшли від Відділення поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності (протокол серія ЕПР1 № 525439 від 27.11.2025 року) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст.130 ч.3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 27.11.2025 року о 15:30 годині гр. ОСОБА_1 , в Одеській області, Одеському районі, с. Авангард, по вул. Авангардська «Блокпост» керував транспортним засобом електоросамокат «ZONDOO» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестора драгер 6820., результат 0,26 проміле, тест 55. Від керування відсторонений. Було знято на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши адміністративні матеріали суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 , дійсно мається подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь – які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото – і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно – є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.
Стаття 252 КУпАП передбачає – орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено – у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.
Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Правопорушник в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (засобами ІР-телефонії, СМС), причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутністю суду не надав.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, розгляд справ в судах відбувається відкрито.
Вказаний конституційний припис гарантує, в свою чергу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про дату розгляду його адміністративної справи, однак правопорушником цього зроблено не було.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарев проти України» суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Вважаю, що в даному випадку, мається склад та подія адміністративного правопорушення водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП і воно дійсно мало місце, що підтверджено матеріалами справи (протоколом про адміністративне правопорушення, відеофіксацією правопорушення, та письмовими матеріалами справи), дії поліцейського по складанню протоколу відносно ОСОБА_1 , повністю відповідали вимогам Закону та протокол у справі про скоєння адміністративного правопорушення складено законно та обґрунтовано, що підтверджується вищеописаними доказами.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, систематичність вчинення правопорушення, особу правопорушника, стан його здоров`я та ступінь його вини.
В той же час, обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.
При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст. 130 ч. 3 КУпАП суд, дотримуючись принципу диспозитивності та співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.
При цьому суд вважає, що застосування даного виду адміністративного стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Враховуючи, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 525439 від 27.11.2025 року вказаний транспортний засіб, електоросамокат «ZONDOO», належить ОСОБА_1 , а зворотних доказів немає, що зазначений транспортний засіб не належить йому, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та не вжив заходів, щодо надання зворотних доказів суду вказавши власноруч (п.14, протоколу) «згоден», судом застосовується конфіскація транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,40-1,130 ч. 3, 283-285 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу 102000 (сто дві тисячі) грн. 00 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.М. Гандзій