ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 року	справа № 380/8524/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР-БУД ТРЕЙД" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР-БУД ТРЕЙД" до Львівської митниці із вимогою визнати протиправними і скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024, №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024, №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025, №UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025.
В обґрунтування позову зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Вказав, що надані документи за своїм змістом не суперечили один одному, в повному обсязі свідчили про вагу та ціну товару які не мали відмінностей, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом. Тому вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою від 05.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечив. Щодо рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024 вказав, що таке виносилося на товари «Покриття пластмасові для підлоги, сам оклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вініл хлориду. За ціною 1,7144 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary». Зазначив, що за результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 6216 від 24.10.2024 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (900,00 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно експедиційних послуг. Повідомив, що відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Пороте даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Стверджує, що відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що ціна товару зазначається у прайс-листі, який являється додатком № 1 до даного контракту. Пороте даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. У митній декларації країни відправлення від 25.10.2024 №24PL412020E1266819 величина статистичної вартості (56223 PLN) менша фактурної вартості (57082,74 PLN) яка наведена у інвойсі від 24.10.2024 № 2461000702 на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010 в якій зазначено що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати що були понесені задня доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. Крім того зазначив, що така декларація не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару; Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі продажу товару.
Щодо рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024 зазначив, що таке виносилося на товари «Покриття пластмасові для підлоги, самоклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вінілхлориду. За ціною 1,7377 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary». За результатами проведеного опрацювання встановлено, що поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією " Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс фактура повинен містити обов`язкові реквізити: серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс №2461000731 від 31.10.2024 не містить жодної інформації про Контракт. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024 винесено на товари «Покриття пластмасові для підлоги, самоклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вінілхлориду. За ціною 1,7919 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary». Повідомив, що за результатами проведеного опрацювання встановлено, що поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією " Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс фактура повинен містити обов`язкові реквізити: серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс №2461000777 від 29.11.2024 не містить жодної інформації про Контракт. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього, не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. Вказав, що на підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. Стверджує, що митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості.
В частині позовних вимог рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024 виносилося на товар «Покриття пластмасові для підлоги, самоклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вінілхлориду. За ціною 1,8833 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary», відповідач встановив такі порушення. Поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією " Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс фактура повинен містити обов`язкові реквізити: серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс №2461000807 від 11.12.2024 не містить жодної інформації про Контракт. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього, не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. Дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №353 від 10.12.2024, проте відповідно до наданих до митного оформлення: CMR №20241211 складена 11.12.2024 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №89260 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 12.12.2024. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі.
Зазначив, що рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025 виносилося на товар «Покриття пластмасові для підлоги, сам оклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вініл хлориду. За ціною 1,7517 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary». Повідомив, що рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 332 від 20.01.2025 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (900,00 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно експедиційних послуг. Рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг посилається на договір №1 від 10.01.25 проте, документ із такими реквізитами до митного оформлення не надано. Зазначив, що додатком від 01.02.2023 № б/н продовжено термін дії Контракту до 31.12.2024, або до закінчення взаєморозрахунків між сторонами, однак до митного оформлення не надано жодних документів для підтвердження дії Контракту. Відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Вказав, що відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що ціна товару зазначається у прайс-листі, який являється додатком № 1 до даного контракту. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. У товаросупровідних документах, щодо транспортування (ЦМР, Заявка на перевезення), зазначено, що місцем розвантаження є с. Липники. Проте, у рахунку на перевезення зазначено маршрут Жари-Рава-Руська-Львів.
Відповідач вказав, що рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025 виносилося на товар «Покриття пластмасові для підлоги, сам оклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вініл хлориду. За ціною 1,8005 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary». Зазначив, що рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 945 від 17.02.2025 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (900,00 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно експедиційних послуг. Дата складання рахунку на перевезення-17.02.2025, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (ЦМР), вантаж перетнув кордон 20.02.2025, отже, на момент виписки рахунку, відомості щодо витрат на транспортування не були відомі у повному обсязі. До митного оформлення надано договір на здійснення перевезення між ТОВ «СТАР-БУД ТРЕЙД» та ПП «ВМВ транс» від 03.02.2019 №03/2019, проте, рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 945 від 17.02.2025 посилається на договір №01 від 10.01.2025, зазначений документ до митного оформлення не надано. Відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте, даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що ціна товару зазначається у прайс-листі, який являється додатком № 1 до даного контракту. Проте, згаданий документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Відповідно до умов п.8,3 Додатку до Контракту б/н від 01.02.2023 Контракт діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку до завершення взаєморозрахунків. однак до митного оформлення не надано жодних документів для підтвердження дії Контракту. 
Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 винесено на товар «Покриття пластмасові для підлоги, самоклейні або несамоклейні, у рулонах або пластинах виготовлені із полімерів вінілхлориду. За ціною 1,8107 дол. США за кг, на умовах поставки FCA Zary». Повідомив, що відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару по кожній партії товару узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте, даний документ не підтверджено Продавцем, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього, не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. У рахунку-фактурі №76 від 07.03.2025 розмір транспортних витрат розподілений не пропорційно відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 426 км, а вартість 44459 грн. - що становить 104,36 грн./км, відстань по території України 85 км, а вартість 5541 грн. - що становить 65,19 грн./км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі – Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок-фактура №76 від 07.03.2025 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Отже, відомості про додаткові складові митної вартості – транспортування, навантаження не підтверджені документально та недостовірні, що унеможливлює перевірку правильності та повноти нарахування складових митної вартості. Повідомив, що рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг №76 від 07.03.2025 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (500,00 грн.). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг. Вказав, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №76 від 07.03.2025, проте відповідно до наданих до митного оформлення: CMR №070325 складена 07.03.2025 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №94881 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 10.03.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі.
Просив у задоволенні позову відмовити.
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій навів доводи аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР-БУД ТРЕЙД» та Компанією «POLI-ECO TWORZYWA SZTUCZNE» sp. z o.o. (Продавець) 20.02.2019 укладено контракт № 20/02/EW/2019 (далі за текстом – Контракт), згідно з пунктом 1.1 якого, Покупець зобов`язується оплачувати, а Продавець постачати товари, виготовлені Продавцем: профілі і фурнітура з пластмаси ПВХ, взірці плінтусів з ПВХ, кромка ПВХ, іменовані надалі – Товар.
22.01.2020 позивач та Продавець уклали додаткову угоду до Контракту № 2, якою доповнили асортимент Товару згідно з Контрактом, а саме: профілі і фурнітура з пластмаси ПВХ, взірці плінтусів з ПВХ, підлогові панелі SPC, підложка PE під панелі.
01.02.2023 позивач та Продавець підписали додаток до Контракту, згідно з яким, у зв`язку з розширенням асортименту підлоговими панелями SPC, які виробляє Продавець, і наданням їх для дистрибуції Покупцю, нижченаведені пункти контракту змінюються наступним чином: 1.1. Покупець зобов`язується оплачувати, а Продавець постачати на умовах цього контракту, товари, які виготовляє Продавець: профілі і фурнітура з пластмаси ПВХ, взірці плінтусів з ПВХ, кромка ПВХ, підложка PE під панелі, підлогові панелі SPC, що надалі іменується Товар.
Відповідно до умов контракту позивачем здійснено поставки товарів, відповідно до рахунків-фактур № 2461000702 від 24.10.2024, № 2461000731 від 31.10.2024, № 2461000777 від 29.11.2024, № 2461000807 від 11.12.2024, № 2561000035 від 20.01.2025, № 2561000098 від 18.02.2025, № 2561000152 від 07.03.2025.
Позивач подавав митному органу митні декларації, у яких вартість товару визначено за ціною договору.
Так, щодо митної декларації 24UA209140030378U2 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2461000702 від 24.10.2024, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AS 0643907 від 25.10.2024, копію митної декларації країни відправлення: № 24PL412020E1266819 від 25.10.2024, рахунок №6216 від 24.10.2024, довідку № б/н від 24.10.2024, заявку на транспортні послуги №183 від 23.10.2024, договір на транспортне обслуговування №03 від 16.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування №03/2019 від 03.02.2019, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023; контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 24.10.2024.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: - рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 6216 від 24.10.2024 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (900,00 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг. Відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте, даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди; - відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що ціна товару зазначається у прайс-листі, який являється додатком № 1 до даного контракту. Проте, даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди; - у митній декларації країни відправлення від 25.10.2024 №24PL412020E1266819 величина статистичної вартості (56223 PLN) менша фактурної вартості (57082,74 PLN) яка наведена у інвойсі від 24.10.2024 № 2461000702 на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010 в якій зазначено що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задля доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. Крім того така декларація не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, щодо оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом надано Замовлення до контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019. Решти документів, які спростовують виявлені розбіжності декларантом на вимогу митного органу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 1 слугувала мд № UA209140/2024/018454 від 28.06.2024, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 2.31 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/001136.
Щодо митної декларації 24UA20919002895U3 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2461000731 від 31.10.2024, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AS 0643907 від 25.10.2024, копію митної декларації країни відправлення: 24PL412020000A7RB0 від 08.11.2024, рахунок №132 від 08.11.2024, довідку № б/н від 08.11.2024, заявку на транспортні послуги №195 від 07.11.2024, договір на транспортне обслуговування №01 від 02.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування №11/01/2023 від 11.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування № б/н від 04.08.2020, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023; контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 24.10.2024.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з таких причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією " Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс-фактура повинен містити обов`язкові реквізити, серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс №2461000731 від 31.10.2024 не містить жодної інформації про Контракт. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ст. 53 МКУ декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Додатково декларантом надано такі документи: - прайс-лист №1 від 01.02.2024, який, як зазначалось вище, не може бути взятий до уваги; - рішення суду від 04.07.2023 №380/19027/22, яке не стосується імпортованої партії товару; - заявка (замовлення) на поставку партії Товару від 21.10.2024. Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 28.06.2024 №24UA209140018454U0, де митна вартість такого товару становить 2,31 дол. США за кг. Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося.».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2024/000592.
Щодо митної декларації 24UA209190031615U7 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2461000777 від 29.11.2024, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AR 0328632 від 29.11.2024, копію митної декларації країни відправлення: № 24PL412020000GYFB0 від 29.11.2024, рахунок №340 від 29.11.2024, довідку № б/н від 29.11.2024, заявку на транспортні послуги №208 від 28.11.2024, договір на транспортне обслуговування №01 від 02.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування №11/01/2023 від 11.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування № б/н від 04.08.2020, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023, контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 29.11.2024.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено таке: поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією " Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс-фактура повинен містити обов`язкові реквізити: серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс №2461000777 від 29.11.2024 не містить жодної інформації про Контракт. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього, не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ст. 53 МКУ декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Додатково декларантом надано такі документи: - прайс-лист №1 від 01.02.2024, який, як зазначалось вище, не може бути взятий до уваги; - рішення суду від 04.07.2023 №380/19027/22, яке не стосується імпортованої партії товару; - заявка (замовлення) на поставку партії Товару від 26.11.2024 (подавалася до митного оформлення) Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 28.06.2024р. №24UA209140018454U0, де митна вартість такого товару становить 2,31 дол. США за кг. Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося.».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2024/000623.
Щодо митної декларації 24UA209190033001U0 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2461000807 від 11.12.2024, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AR 0328635 від 11.12.2024, копію митної декларації країни відправлення: № 24PL412020000KUEB7 від 11.12.2024, рахунок №353 від 10.12.2024, довідку № б/н від 10.12.2024, заявку на транспортні послуги №214 від 10.12.2024, договір на транспортне обслуговування №01 від 02.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування №11/01/2023 від 11.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування № б/н від 04.08.2020, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023, контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 09.12.2024.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено таке: поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією " Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс-фактура повинен містити обов`язкові реквізити: серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс №2461000807 від 11.12.2024 не містить жодної інформації про Контракт. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього, не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. Також необхідно зазначити, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №353 від 10.12.2024, проте відповідно до наданих до митного оформлення CMR №20241211 складена 11.12.2024 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №89260 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 12.12.2024. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ст. 53 МКУ декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Додатково декларантом надано такі документи: - прайс-лист №1 від 01.02.2024, який, як зазначалось вище, не може бути взятий до уваги; - рішення суду від 04.07.2023 №380/19027/22, яке не стосується імпортованої партії товару; - заявка (замовлення) на поставку партії Товару від 09.12.2024 (подавалася до митного оформлення) Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 28.06.2024 №24UA209140018454U0, де митна вартість такого товару становить 2,31 дол. США за кг. Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося.».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2024/000647.
Щодо митної декларації 25UA209140001540U0 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2561000035 від 20.01.2025, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AR 0328641 від 20.01.2025, копію митної декларації країни відправлення: № 25PL412020000C8AB6 від 20.01.2025, рахунок №332 від 20.01.2025, довідку № б/н від 20.01.2025, заявку на транспортні послуги №8 від 20.01.2025, договір на транспортне обслуговування №03 від 13.01.2025, договір транспортно-експедиційного обслуговування №03/2019 від 13.01.2025, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023; контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 15.01.2025.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 332 від 20.01.2025 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (900,00 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг. Рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг посилається на договір №1 від 10.01.2025 проте, документ із такими реквізитами до митного оформлення не надано. Додатком від 01.02.2023 № б/н продовжено термін дії Контракту до 31.12.2024, або до закінчення взаєморозрахунків між сторонами, однак до митного оформлення не надано жодних документів для підтвердження дії Контракту. Відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте, даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що ціна товару зазначається у прайс-листі, який являється додатком № 1 до даного контракту. Проте, даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. У товаросупровідних документах, що стосуються транспортування (ЦМР, Заявка на перевезення), зазначено, що місцем розвантаження є с. Липники. Проте, у рахунку на перевезення зазначено маршрут Жари-Рава-Руська-Львів;Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ4. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.Товари (2) На вимогу митного органу декларантом надано-додаток №1 від 01.02.2024 до Контракту (Прайс-лист) не засвідчений покупцем; замовлення до контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019. Решти документів, які спростовують виявлені розбіжності декларантом на вимогу митного органу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару № 2 слугувала мд № UA206070/2025/294 від 13.01.2025, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 2.3118 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/000061.
Щодо митної декларації 25UA209140004278U6 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2561000098 від 18.02.2025, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AR 0328953 від 18.02.2025, копію митної декларації країни відправлення: № 25PL412020000KMUB7 від 18.02.2025, рахунок №945 від 17.02.2025, довідку № б/н від 17.02.2025, заявку на транспортні послуги №26 від 13.02.2025, договір на транспортне обслуговування №03 від 13.01.2025, договір транспортно-експедиційного обслуговування №03/2019 від 13.01.2025, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023; контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 03.02.2025.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: - рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 945 від 17.02.2025 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (900,00 грн). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг. Дата складання рахунку на перевезення-17.02.2025, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (ЦМР), вантаж перетнув кордон 20.02.2025, отже, на момент виписки рахунку, відомості щодо витрат на транспортування не були відомі у повному обсязі; -до митного оформлення надано договір на здійснення перевезення між ТОВ «СТАР-БУД-ТРЕЙД» та ПП «ВМВ транс» від 03.02.2019 №03/2019, проте, рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг № 945 від 17.02.2025 посилається на договір №01 від 10.01.2025, зазначений документ до митного оформлення не надано; - відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте, даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди; - відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що ціна товару зазначається у прайс-листі, який являється додатком № 1 до даного контракту. Проте, згаданий документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди; -відповідно до умов п.8,3 Додатку до Контракту б/н від 01.02.2023 Контракт діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку до завершення взаєморозрахунків. однак до митного оформлення не надано жодних документів для підтвердження дії Контракту. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: «Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ4. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;3) розрахунок ціни (калькуляцію). Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Товари 2. На вимогу митного органу декларантом надано: - додаток №1 від 01.02.2024 до Контракту (Прайс-лист) не засвідчений покупцем; - додаток до Контракту, щодо продовження дії угоди; - додаток до Контракту щодо асортименту товарів; - заявка на партію товару від 03.02.2025; - рішення суду. Решти документів, які спростовують виявлені розбіжності декларантом на вимогу митного органу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала мд № UA209230/2025/14624 від 18.02.2025, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 2.3001 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2024/000173.
Щодо митної декларації 25UA209190006172U5 надавав митному органу такі документи на підтвердження заявлено вартості товару: інвойс № 2561000152 від 07.03.2025, сертифікат EUR 1 № PL/MF/AR 0328962 від 07.03.2025, копію митної декларації країни відправлення № 25PL412020000PHIB5 від 07.03.2025, рахунок №76 від 07.03.2025, довідку № б/н від 07.03.2025, заявку на транспортні послуги №36 від 04.03.2025, договір на транспортне обслуговування №01 від 03.01.2025, договір транспортно-експедиційного обслуговування № 11/01/2023 від 11.01.2023, договір транспортно-експедиційного обслуговування №б/н від 04.08.2020, додаткову угоду №1 від 28.11.2019, додаткову угоду №2 від 22.01.2020, додаткову угоду №3 від 22.12.2020, додаток №б/н від 01.02.2023, контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-лист №1 від 01.02.2024, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023 року, заявку (замовлення) на поставку партії Товару від 03.03.2025.
Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025. У пункті 33 рішення вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару по кожній партії товару узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте, даний документ не підтверджено Продавцем, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди. Пунктом 2.2. даного Контракту передбачено, що ціни товару вказані в прайс-листі, який являється додатком №1 до Контракту. На вимогу митного органу декларантом надано Прайс-лист від 01.02.2024, який підписаний лише стороною Продавця і не містить підпису Покупця, хоч і містить виділене порожнє місце для підпису із зазначенням реквізитів останнього, не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. За даних обставин такий прайс-лист не вважається підписаним, а відтак таким, що уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги. У рахунку-фактурі №76 від 07.03.2025 розмір транспортних витрат розподілений не пропорційно відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 426 км, а вартість 44459 грн., що становить 104,36 грн./км, відстань по території України 85 км, а вартість 5541 грн., що становить 65,19 грн./км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі – Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок-фактура №76 від 07.03.2025 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Отже, відомості про додаткові складові митної вартості – транспортування, навантаження не підтверджені документально та недостовірні, що унеможливлює перевірку правильності та повноти нарахування складових митної вартості. Рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг №76 від 07.03.2025 містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України" (500,00 грн.). Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг.- Також необхідно зазначити, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №76 від 07.03.2025, проте відповідно до наданих до митного оформлення CMR №070325 складена 07.03.2025 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №94881 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 10.03.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ст. 53 МКУ декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Додатково декларантом надано такі документи: прайс-лист №1 від 01.02.2024, який, як зазначалось вище, не може бути взятий до уваги; рішення суду від 04.07.2023 №380/19027/22, яке не стосується імпортованої партії товару; заявка (замовлення) на поставку партії Товару від 03.03.2025. Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу і декларанта інформації про подібні товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Використано метод 2 ґ. Джерелом інформації для коригування митної вартості: товару №2 слугувала МД №25UA209230012769U5 від 14.02.2025, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 2,3177 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.».
Також відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2025/000105.
Позивач з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, тому звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою (частина перша статті 52 МК України).
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.
У частині шостій статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У частині першій статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.
У частині третій статті 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з пунктом 2.1 “Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів”, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
У частинах третій-шостій статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У частинах четвертій, п`ятій статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.
Як встановив суд, уповноважена особа декларанта для здійснення митного оформлення подала до відповідача: інвойси, сертифікати, копії митних декларацій країни відправлення: рахунки, довідки, заявки на транспортні послуги, договори на транспортне обслуговування, договори транспортно-експедиційного обслуговування, договори транспортно-експедиційного обслуговування, додаткові угоди, додатки; контракт № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, прайс-листи, рішення суду № 380/19027/22 від 04.07.2023, заявки (замовлення) на поставку партії товару від 03.03.2025.
Відповідач надіслав уповноваженій особі декларанта, відповідно до вимог частин другої-третьої статті 53 МК України, вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: 
зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Щодо наявності у відповідача правових підстав для надіслання вимог про надання додаткових документів, суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Натомість відповідач, не вказавши які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи можуть їх підтвердити, поставив позивача у невизначене становище.
Суд також зазначає, що відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.
Суд встановив, що відповідачем під час запитування додаткових документів не було повідомлено позивачу, які саме підстави послугували причиною для запитування додаткових документів, а направлено запит про надання повного переліку документів, що передбачений частиною третьою статті 53 МК України. 
3 цього приводу суд звертає увагу, в першу чергу, на те, що Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 по справі № 804/4365/16 сформував правовий висновок щодо протиправності вимог митних органів надавати всі документи, передбачені частиною третьою статті 53 МК України.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога надати всі документи за загальним переліком, безвідносно їхньої релевантності в кожному конкретному випадку, є безпідставною та такою, що направлена на позбавлення декларанта можливості надати документи, які б стосувалися дійсних зауважень митного органу. Вимога із загальним переліком документів та без зазначення конкретних сумнівів митного органу може мати тільки одну мету - створення формальних підстав для відмови у визнанні митної вартості.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
У рішеннях №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024, №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025, № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 митний орган зазначив: «відповідно до вимог п. 1.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.02.2019 № 20/02/EW/2019 визначено, що поставка товару буде здійснюватись партіями. Кількість та асортимент товару на кожній партії узгоджуються сторонами на підставі Замовлення Покупця. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що являється порушенням вимог даної зовнішньоекономічної угоди».
Суд зазначає, що такі заявки (замовлення) не є обов`язковими документами, що підтверджують митну вартість товару згідно з ч. 2 ст. 53 МК України. Крім того, ненадання їх митному органу не є порушенням Контракту, в рамках якого вони створювалися. Також суд враховує, що позивач надав такі заявки (замовлення) митному органу разом з додатковими документами у відповідь на вимогу.
У рішеннях №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024, №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024 митний орган зазначив: «Поставка даної партії товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу № 20/02/EW/2019 від 20.02.2019, укладеного між ТОВ "СТАР-БУД ТРЕЙД" та Компанією "Poli-Eco Tworzywa Sztuczne Sp. z o.o." Пунктом 2.3. Контракту зазначено, що інвойс фактура повинен містити обов`язкові реквізити: серед іншого посилання на номер і дату дійсного Контракту. Наданий до митного оформлення інвойс не містить жодної інформації про Контракт».
Суд зазначає, що зв`язок відповідного рахунку-фактури (інвойсу) з відповідним контрактом можна ідентифікувати за іншими ознаками, ніж пряме зазначення номеру, дати контракту. Так, в рахунках фактурах (інвойсах) № 2461000731 від 31.10.2024, № 2461000777 від 29.11.2024, № 2461000807 від 11.12.2024 зазначено Сторони Контракту, їх найменування, місцезнаходження, місце відвантаження (місто Жари, в якому знаходиться продавець), умови поставки (FCA, як і в пункті 4.3 Контракту), валюта контракту (EUR, тобто євро, як і в пункті 3.2 Контракту), а також, що не менш важливо, відомості про товар, що є предметом Контракту та перелічений в пункті 1.1 Контракту (з урахуванням додаткових угод і додатків), а також конкретні найменування якого вказані в Додатку №1 до Контракту від 01.02.2024, який подавався до митного оформлення, а також зазначений в поданих до митного оформлення заявках (замовленнях) на поставку товару від 21.10.2024, від 29.11.2024, від 09.12.2024.
Попри таке незначне недотримання умови договору, яке не має впливу на визначення митної вартості товарів, в рахунках-фактурах (інвойсах), поданих до митного оформлення відсутнє яке-небудь порушення законодавства, що унеможливлювало б їх здатність підтверджувати митну вартість.
Рахунок-фактура (інвойс) є первинним документом, адже містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, рахунки-фактури (інвойси), подані до митного оформлення, складені у повній відповідності з чинним законодавством України, належно підтверджують митну вартість товарів, не містять розбіжностей, містять об`єктивні відомості, що піддаються обчисленню, та підтверджуються також іншими поданими документами, а відтак рахунки-фактури (інвойси) повинні бути враховані митним органом.
У рішеннях №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024, №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025, № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 Відповідач зазначив: «рахунок на оплату транспортно-експедиторських послуг містить пункт витрат "транспортно-експедиційні послуги на території України". Однак, відповідні витрати щодо транспортно-експедиційних послуг поза територією України в рахунку відсутні з чого можна зробити висновок, що відповідна сума стосується послуг на всьому маршруті переміщення вантажу. Таким чином, при розрахунку належних до сплати митних платежів не включено до митної вартості товару відповідну другу частину витрат щодо оплати транспортно-експедиційних послуг».
Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що витрати на автоперевезення, транспортно-експедиційне обслуговування – це все витрати на транспортування товару. Такі витрати можна поділити на витрати до місця ввезення на територію України та витрати після ввезення. Перша категорія цих витрат є додатковою складовою митної вартості і включається до митної вартості товарів, тоді як друга категорія – не включається, якщо є документально підтвердженою і піддається обчисленню.
Також суд враховує, що позивачем було укладено з експедиторами договори на транспортне обслуговування. Так, між позивачем і приватним підприємством фірмою «ВМВ-Транс» було укладено договори на транспортне обслуговування № 03 від 16.01.2023, № 03 від 13.01.2025, згідно з якими, ППФ «ВМВ-Транс» взяло на себе зобов`язання, здійснити транспортне обслуговування позивача та організувати і забезпечити перевезення товару позивача, що випливає з пунктів 2.2 цих договорів. Такі ж обов`язки взяло на себе мале приватне підприємство «Соломія» за договором № 01 на транспортне обслуговування від 03.01.2025. За цими договорами наведені компанії взяли на себе обов`язки експедитора, тобто зобов`язалися здійснити транспортно-експедиційне обслуговування Позивача. Наголосимо, що у вартість послуг цих компаній вже закладено як сама вартість перевезення, так і власне експедиторські послуги.
У даних випадках усі витрати на транспортування, які охоплюють і транспортно-експедиторські послуги, з міста Жари (Польща) до місця ввезення на територію України чітко зазначені в рахунках-фактурах № 6216 від 25.10.2024, № 332 від 20.01.2025, № 945 від 17.02.2025, № 76 від 07.03.2025.
Згідно з рахунком № 6216 від 24.10.2024, витрати на транспортування з м. Жари (Польща) до м/п Рава-Руська становили 22242.00 грн; згідно з рахунком №332 від 20.01.2025, витрати на транспортування з м. Жари (Польща) до м/п Рава-Руська становили 44 431.00 грн; згідно з рахунком № 945 від 17.02.2025, витрати на транспортування з м. Жари (Польща) до м/п Шегині становили 44 431.00 грн; згідно з рахунком № 76 від 07.03.2025, витрати на транспортування з м. Жари (Польща) до м/п Краківець становили 44 459.00 грн.
Ці витрати також підтверджені довідками калькуляціями транспортних витрат від 24.10.2024, від 20.01.2025, від 17.02.2025, від 07.03.2025, заявками на транспортні послуги №183 від 23.10.2024, № 8 від 20.01.2025, № 26 від 13.02.2025, № 36 від 04.03.2025, а також платіжними інструкціями № 1520 від 30.10.2024, № 112 від 27.01.2025, № 368 від 06.03.2025, № 481 від 21.03.2025.
Ці транспортні витрати включають в себе всі здійснені позивачем витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, включаючи витрати на транспортно-експедиційні послуги на території Польщі.
Наведені рахунки не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів. Так, до прикладу, рахунок-фактура № 76 від 07.03.2025, передбачає транспортно-експедиційне обслуговування поза митним кордоном України на суму 44459,00 грн та транспортно-експедиційне обслуговування на території України на суму 5541,00 грн.
У кожному випадку у відповідних рахунках також чітко зазначено витрати на транспортування після ввезення на територію України. Ці витрати є документально підтвердженими і піддаються обчисленню.
Стосовно того, що Відповідач у рішеннях №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024, №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 зазначив: «На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011 при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо завантаження товару. Імовірно вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги», то вказані зауваження митного органу є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Отже, у разі включення витрат на навантаження товару до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, їхня вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.
Згідно з п. 5.2 Контракту, Продавець несе відповідальність за всі пошкодження товару, спричинені неналежним упакуванням і завантаженням.
З аналізу цих положень слідує, що додаткових витрат по навантаженню товару Позивач не повинен понести, оскільки за умовами Контракту товар навантажує саме Продавець, а відтак ціна товару вже включає його навантаження. Саме тому ці витрати (на навантаження) не підлягають додаванню як складової митної вартості.
В оскаржуваних рішеннях відповідач зазначає про неподання прайс-листа до митного оформлення як порушення вимог даної зовнішньоекономічної угоди (рішення №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024), відсутність підпису (засвідчення) Покупця в прайс-листі (рішення №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024, №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025, № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 ), а також, що в прайс листі «не зазначено умови поставки товару, на яких відбувається формування цін, а також у ньому відсутні відомості щодо імпортованих артикулів товару, що не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції» (рішення № UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025).
Прайс-лист (прейскурант) не є обов`язковим документом, що підтверджує митну вартість товару, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України. Вимоги до його змісту та форми не встановлені в чинному законодавстві, а відтак немає загальнообов`язкового переліку відомостей чи умов, які повинні бути вміщені в прайс-листі (прейскуранті), що унеможливлює подальше посилання суб`єкта владних повноважень на недотримання форми чи змісту прайс-листа як на причину для коригування митної вартості.
З огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.01.2018 у справі № 816/747/15-а.
Крім цього, схожої позиції доходить Верховний Суд у постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17, зазначаючи, що прайс-лист, по-перше, не є основним документом відповідно до частини 2 статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Також у постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19 Верховний Суд повторно наголошує, що так, до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-листів, а й інших платіжних та/ або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для його ідентифікації. 
При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.
Таким чином, посилання Львівської митниці на відсутність підпису сторони контракту на прайс-листі, умов поставки товару, на яких відбувається формування цін, чи будь яких інших відомостей, які не стосуються товарів і цін на них, є недоречними та не можуть лягати в основу прийнятих рішень.
Щодо твердження відповідача у рішеннях № UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, № UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 про те, що «на момент виставлення рахунку, відомості щодо витрат на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі», суд зазначає, що витрати на страхування не здійснювалися, оскільки страхування вантажу у цих випадках не проводилося. Це підтверджується довідкою калькуляцією транспортних витрат від 11.12.24 р., згідно з якою, страхування вантажу по даному завантаженні не проводилось; а також довідкою калькуляцією транспортних витрат від 07.03.2025, згідно з якою, страхування вантажу по даному завантаженні не проводилось.
У рішенні № UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024 митний орган зазначив: «Також необхідно зазначити, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №353 від 10.12.2024, проте відповідно до наданих до митного оформлення CMR №20241211 складена 11.12.2024 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №89260 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 12.12.2024. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі». У рішенні № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025 митний орган зазначив: «Дата складання рахунку на перевезення 17.02.2025, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (ЦМР), вантаж перетнув кордон 20.02.2025, отже, на момент виписки рахунку, відомості щодо витрат на транспортування не були відомі у повному обсязі». У рішенні №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 митний орган зазначив: «Також необхідно зазначити, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №76 від 07.03.2025, проте відповідно до наданих до митного оформлення CMR №070325 складена 07.03.2025 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №94881 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 10.03.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі».
У рішенні № UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024 митний орган зазначив: «Також необхідно зазначити, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №353 від 10.12.2024, проте відповідно до наданих до митного оформлення CMR №20241211 складена 11.12.2024 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №89260 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 12.12.2024. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі». У рішенні № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025 митний орган зазначив: «Дата складання рахунку на перевезення 17.02.2025, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (ЦМР), вантаж перетнув кордон 20.02.2025, отже, на момент виписки рахунку, відомості щодо витрат на транспортування не були відомі у повному обсязі». У рішенні №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 митний орган зазначив: «Також необхідно зазначити, що дата складання рахунку – фактури транспортних витрат №76 від 07.03.2025, проте відповідно до наданих до митного оформлення CMR №070325 складена 07.03.2025 (запис у графі 21), контрольного талону та перепустки №94881 для транспортного засобу, вантаж перетнув кордон 10.03.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування та страхування не були відомі у повному обсязі».
Зазначене у жодному разі не може трактуватися митним органом як розбіжність, яка має вплив на правильність визначення митної вартості. Видання рахунку-фактури до того, як фактичні витрати на транспортування до кордону стають остаточно відомими, є звичною практикою в контексті здійснення міжнародних перевезень, оскільки рахунок може видаватися на основі попередніх оцінок і умов поставки (FCA Жари), а також, що найважливіше, кілометражу.
Розмір витрат на транспортування не залежить від фактичної дати перетину державного кордону, кількості часу в дорозі, оскільки розраховується залежно від кілометражу, тобто довжини шляху, який має подолати автомобіль, що перевозить вантаж. А цю відстань якраз і можна обрахувати наперед, тобто до прибуття вантажу до кордону.
Рахунок-фактура може бути виданий до фактичного виконання послуги чи постачання товару, якщо це узгоджено сторонами. Тому факт датування рахунку до дати перетину кордону не суперечить вимогам законодавства, якщо є підтвердження про попереднє узгодження вартості.
Суд враховує, що рахунки № 353 від 10.12.2024, № 945 від 17.02.2025, № 76 від 07.03.2025 виставлені відповідно до заявок на транспортні послуги.
Згідно з заявкою на транспортні послуги № 214 від 10.12.2024, вартість фрахту і умови оплати – 50 000 грн (перерахунок) на протязі 2 банк. днів після одержання належним чином оформлених оригіналів документів. Також встановлено дати розмитнення/розвантаження 16.12.24-17.12.2024.
Згідно з заявкою на транспортні послуги № 26 від 13.02.2025, вартість фрахту і умови оплати – 50 000 грн (перерахунок) на протязі 2 банк. днів після одержання належним чином оформлених оригіналів документів. Також встановлено дати розмитнення/ розвантаження 17.02.25-18.02.2025.
Згідно з заявкою на транспортні послуги № 36 від 04.03.2025, вартість фрахту і умови оплати – 50 000 грн (перерахунок) на протязі 2 банк. днів після одержання належним чином оформлених оригіналів документів. Також встановлено дати розмитнення/ розвантаження 10.03.25-11.03.2025.
На дату перетину державного кордону і прибуття вантажу до адреси розвантаження вже було враховано при здійснення розрахунку транспортних витрат. Відтак, можна виснувати, що позивач і МПП «Соломія», ППФ «ВМВ-Транс» у кожному випадку наперед обумовили розмір витрат на транспортування, що узгоджується в усіх поданих документах, і залежить насамперед від відстані, яку повинен подолати вантаж.
Таким чином, датування рахунку свідчить про те, що витрати на транспортування були оцінені і погоджені сторонами до моменту фактичного перетину кордону вантажем на підставі відстані від місця завантаження автотранспортну до державного кордону, яку мав подолати цей вантаж. Ця відстань є об`єктивною величиною, що не підлягає зміні. Відтак з огляду на відому відстань витрати на транспортування вантажу до кордону України якраз таки були відомі і цілком вимірювані на момент складення рахунку, до прибуття вантажу на кордон.
Щодо зазначення відповідачем у рішеннях №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025 і № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025 того, що до митного оформлення не надано документ з реквізитами «№1 від 10.01.2025».
Суд враховує доводи позивача про те, що у даних ситуаціях мали місце технічні помилки в рахунках-фактурах. Адже фактично перевезення здійснювалось на підставі договору № 03 на транспортне обслуговування від 13.01.2025, який і було надано позивачем при митному оформленні, і з яким митний орган мав можливість ознайомитись.
Також матеріалами справи підтверджується той факт, що між ТОВ «СТАР-БУД ТРЕЙД» і ППФ «ВМВ-Транс» було укладено договір №03 на транспортне обслуговування від 13.01.2025. Цей договір було подано до митного оформлення. Згідно з пунктом 2.1.1 цього договору, замовник зобов`язується повідомляти експедитора про необхідність перевезення вантажів не пізніше як за 2 (два) робочі дні до початку перевезення. Повідомлення здійснюється шляхом надання експедитору разового договору-заявки, в якому зазначаються всі необхідні для перевезення відомості.
У рахунку-фактурі № 332 від 20.01.2025 ППФ «ВМВ-Транс» допустило помилки технічні описки, які не впливають на зміст справжніх правовідносин сторін і не змінюють розміру вартості відповідних транспортно-експедиційних послуг і автоперевезення, які були фактично надані. Замість «с. Липники» було помилково вказано «м. Львів», а замість «Договір № 03 від 13.01.2025» було помилково вказано «Договір № 01 від 10.01.2025». Позивачу невідомо з яких причин перевізником допущено такі помилки в рахунку на перевезення. Позивач з огляду на супутні обставини, документи, грошові суми і маршрути, мав розумні підстави вважати, що відповідний рахунок виставлено на оплату саме тих послуг, які були фактично надані Позивачу, а не якихось інших послуг.
У рахунку-фактурі № 945 від 17.02.2025 ППФ «ВМВ-Транс» також допустило технічну описку - замість «Договір № 03 від 13.01.2025» було помилково вказано «Договір № 01 від 10.01.2025».
Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься. Більш того, зміст інформації, яка внаслідок технічної помилки була зазначена, може бути перевірено на основі відомостей з інших документів, що були надані до митного оформлення, зокрема, договір, який був Позивачем наданий при митному оформленні.
Крім того, замовник послуг (в даних випадках позивач) не може відповідати за описки, допущені виконавцем послуг (в даних випадках ППФ «ВМВ-Транс») в рахунках на оплату, які останній виставив замовнику. Особливо з урахуванням того, що всі інші документи, подані до митного оформлення, складені правильно і підтверджують складові митної вартості.
Щодо зауваження митниці в рішеннях №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025 і № UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025 про те, що «до митного оформлення не надано жодних документів для підтвердження дії Контракту», суд зазначає, що згідно з додатком до Контракту від 01.02.2023, у зв`язку з розширенням асортименту підлоговими панелями SPC, які виробляє Продавець, і наданням їх для дистрибуції Покупцю, нижченаведені пункти контракту змінюються наступним чином: 8.3. Цей Контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до закінчення взаєморозрахунків між сторонами. Більше того, у кожному з цих випадків сторона-продавець, тобто компанія «POLI-ECO TWORZYWA SZTUCZNE» sp. z o. o., виставляла покупцю, тобто позивачу, рахунок фактуру із зазначенням усіх відомостей про поставлюваний товар та його вартість. Рахунки-фактури та інші документи, що були подані декларантом до митного оформлення, містять відомості, які дозволять визначити митну вартість імпортованих товарів. 
Відповідно до п. 2 Додатку до Контракту № 20/02/EW/2019 від 20.12.2024, пункт 8.3 Контракту викладено в новій редакції: «Цей Контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2026, але в будь-якому випадку до закінчення взаєморозрахунків між сторонами». З огляду на те, що додаток чи додаткова угода до контракту про продовження його дії не відносяться до документів, що можуть містити відомості про митну вартість, а також на те, що дія Контракту у даних випадках підтверджується іншими документами, неподання подібного документу до митного оформлення зовсім не зумовлює неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Відповідач у рішенні №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024 в якості розбіжності також зазначив: «у митній декларації країни відправлення від 25.10.2024 №24PL412020E1266819 величина статистичної вартості (56223 PLN) менша фактурної вартості (57082,74 PLN) яка наведена у інвойсі від 24.10.2024 № 2461000702 на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010 в якій зазначено що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати що були понесені задня доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру».
З наведеного слідує, що статистична вартість ґрунтується насамперед на фактурній вартості товару, тобто, якщо говорити про даний випадок, на вартості імпортованого товару, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) № 2461000702 від 24.10.2024, і не може бути нижчою за таку фактурну вартість. Тобто мінімальна величина статистичної вартості, зазначеної в експортній декларації, не може бути меншою за фактурну вартість, вказану в рахунку-фактурі (інвойсі).
Згідно з копією митної декларації країни відправлення № 24PL412020E1266819 від 25.10.2024, у графі 46 зазначено статистичну вартість в розмірі 56223.00 злотих. 
Згідно з правилами електронної системи PUESC - Міністерства Фінансів Національної Адміністрації Доходів, в експортній декларації MRN 24PL412020E1266819 від 25.10.2024, яка оформлена до поставки згідно Інвойсу № 2461000702 від 24.10.2024, вказано статистичну вартість в злотих PLN за курсом EUR з дня оформлення 4,2691 (Waluta="EUR" Kurs="4,2691"/> (Згідно електронного варіанту декларації).
У митній декларації країни відправлення від 25.10.2024 №24PL412020E1266819 величина статистичної вартості дорівнює величині фактурної вартості, яка наведена у інвойсі від 24.10.2024 № 2461000702.
Суд також враховує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України.
Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
З матеріалів справи слідує, що декларантом до митної декларації було надано інвойс, за яким здійснювалась відповідна операція. Так рахунок-фактура є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належить до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.
Слід зазначити, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість.
Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, чи відсутність її зазначення, не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це може бути обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.
Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 травня 2023 року у справі № 140/6689/20, від 02.10.2025 № 140/12559/23, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.
Щодо обраного відповідачем резервного методу визначення митної вартості суд зазначає таке.
Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.
У ч. 3 ст. 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з пунктом 2.1 «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Зі змісту гр. 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості слідує, що митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні товари та подібні (аналогічні) товари; методи 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Окрім цього, зазначено, що джерелом для коригування митної вартості слугували інші митні декларації. Вказав також, що коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились.
Суд також звертає увагу на те, що відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.
Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що митний орган не надав доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Отже, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням встановлених обставин справи та викладених правових положень, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано наведених приписів частини 2 статті 2 КАС України, а тому прийняті Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024, №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024, №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025, №UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025 є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю. 
Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням перекладача суд зазначає таке.
Згідно з ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Частиною 5 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.
З аналізу наведених вище правових норм слідує, що залучення перекладача до участі в адміністративному судочинстві здійснюється виключно ухвалою суду на підставі клопотання учасників справи або з ініціативи суду.
Втім, у ході судового розгляду цієї справи питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалося, а тому витрати на переклад документів без залучення перекладача не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи.
Крім того, згідно зі ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у запереченні на клопотання (заяву) суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням перекладача.
Аналогічне правозастосування наведено Восьмим апеляційним адміністративним судом у постановах від 01.02.2023 у справі № 380/5582/22, від 24.07.2024 у справі № 380/19182/23 та від 11.09.2024 у справі № 380/8093/24.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при зверненні до суду із цим позовом судового збору в розмірі 2422,40 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400197/2 від 29.10.2024, №UA209000/2024/000671/2 від 12.11.2024, №UA209000/2024/000717/2 від 03.12.2024, №UA209000/2024/000734/2 від 13.12.2024, №UA209000/2025/400011/2 від 22.01.2025, №UA209000/2025/400037/2 від 21.02.2025, №UA209000/2025/000071/2 від 11.03.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (ЄДРПОУ 43971343) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР-БУД ТРЕЙД» (ЄДРПОУ 42454019) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.