Справа № 740/3674/25
Провадження № 3/740/3/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

10 лютого 2026 року        місто Ніжин 

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:
25.06.2025 о 15 год 34 хв в місті Ніжин по вулиці Березанська, 100, водій ОСОБА_1 керував автомобілем МАН, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.
ОСОБА_1 в заяві від 28.08.2025 просив закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з тим, що матеріали справи містять у собі безліч порушень та не оформлені належним чином. Зазначив, що матеріали справи не містять відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, які б надали можливість зробити висновок, що він керував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск, ввели його в оману за для виконання статистичних показників своєї праці, що їм заборонено «Правилами етичної поведінки поліцейських». Матеріали справи не містять даних щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що має значення для вирішення питання належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення. Матеріали справи не містять повний фрагмент відеозапису події з нагрудних камер працівників поліції. В протоколі відсутні дані засобу фіксації події, не вказана модель, номер, серія засобу, яким велася відеофіксація, не відомо чи сертифікований засіб відеозапису в Україні. Поліцейським під час складення протоколу серії ЕПР1 № 372557 не роз`яснювалися права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не вилучалося посвідчення водія, не надавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, відповідно до ст.265-1КУпАП. 
Від адвоката Морозова В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 29.08.2025 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, 04.02.2026 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю їх явки в судове засідання.
Від особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду надходили заяви від 10.07.2025, 24.09.2025 та від 19.11.2025 про відкладення судових засідань з різних підстав. 
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 враховую те, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні на та на які у зазначений час та місце до суду не з`явився.
Вважаю, що ОСОБА_1 як і його захисник були судом належним чином повідомлені на про час та міце розгляду справи.
З огляду на викладене, неявка ОСОБА_1 як особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення та яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, його захисника, свідчать про обізнаність про розгляд справи та невжиття заходів для явки до суду, що може свідчити про штучне, свідоме затягування часу розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Судом вжито всіх заходів із метою забезпечення дотримання процесуальних гарантій ОСОБА_1 та права ефективно будувати свій захист задля справедливого та прозорого розгляду питання щодо наявності підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності та постановлення справедливого судового рішення.
ОСОБА_1 скористався наданими йому правами на власний розсуд. 
Крім того, відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст.252 КУпАП, та пписьмоі пояснення ОСОБА_1 приходить до наступного висновку.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст.266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров’я України 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою результату тестування за допомогою приладу Drager ALCOTEST 6810 від 25.06.2025, результат якого склав 1.29 ‰ та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1.29 ‰, відеозаписом, що міститься на DVD-R-диску з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проходив огляд за допомогою приладу «Drager».
Будь-яких суттєвих порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які потягли за собою його не дійсність суддею не встановлено. 
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп’яніння.
Судею встановлено, що досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, та з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного провапорушення, перебаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 665 грн. 60 коп. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.
Керуючись ст.33, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

ухвалила:
ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA528999980313070149000025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Строк звернення постанови до виконання три місяці.
Оригінали платіжних документів про сплату штрафу необхідно надати Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області або направити поштою за адресою: вул. Шевченка, 57А, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п’ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п’ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя      Т.О.Гагаріна