ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/12335/25
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів, 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), у якому просить (з урахуванням ухвали суду від 10.12.2025): 
визнати протиправним та скасувати п. 2, п. 3, п. 4.2, п. 4.1., п. 13.2 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2024 №1464 «Про результати службового розслідування за фактом втрати майна роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 »;
визнати протиправним та скасувати п. 2, п. 3, п. 5, п. 4, п. 9.2 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2024 №2151 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі майна в підрозділі роти протитанкових керованих ракет в\ч НОМЕР_1 » та п.3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2025 №530 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 №2151».
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем було протиправно прийнято накази командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2024 №1464 «Про результати службового розслідування за фактом втрати майна роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 », наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2024 №2151 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі майна в підрозділі роти протитанкових керованих ракет в\ч НОМЕР_1 » та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2025 №530 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 №2151» у відповідних пунктах та частинах. Позивач вважає, що оскаржувані накази за наслідками службового розслідування прийняті з порушенням норм матеріального права та процедури їх проведення, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував щодо заявленого позову та просив відмовити у його задоволенні, оскільки доводи позивача наведені у позові не спростовують результатів проведених службових розслідувань.
Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, у якому не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 заяву представника позивача про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив задоволено. Продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для надання відповіді на відзив у справі № 620/12335/25 на 5 днів з моменту отримання ухвали суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог у справі № 620/12335/25. Подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів – відмовлено.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира роти протитакових керованих ракет, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.
З 11.08.2024 позивач рахувався таким, що самовільно залишив частину.
Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2025 № 125 позивачу призупинено військову службу у Збройних Силах України згідно наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 28 квітня 2025 року № 329 з 14.04.2025, виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 62025050010039909 від 25.10.2025 відносно позивача внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі частини 4 статті 425 Кримінального кодексу України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 , через своє недбале ставлення до військової служби спричинив втрату військового майна військової частини НОМЕР_1 .
Матеріалами справи встановлено, що згідно рапорту начальника тилу - заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , вх. №37305/93 від 28.11.2024 року в ході перевірки наявності майна служб тилу логістики військової частини НОМЕР_1 в підрозділі роти протитанкових керованих ракет, було виявлено нестачу майна, а саме: А-80 - 60 кг.; А-80ДЗ- 7862 кг.; А-92 Євро 5ЕО - 720 кг.; ДП-Арк Євро 5ВО - 2327 кг.; ДП-Л Євро 5ВО - 2544 кг.; Олива PRISTA ATFII - 5 кг.; М10Г2к-32 кг.; ОЖ-40 -37 кг.; ТАП-15В-35 кг.; Літол 24 - 5 кг.; Олива 0-236 ADDINOL SAE 15W40 - 4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 Е7 SAE 5W40 API СІ4 Plus - 16 кг.; Тосол А-40 - 68 кг. Шапка-феска - 3 пгг.; Шапка зимова - 3 шт.; Штани костюма літнього польового - 4 шт.; Куртка ВВЗ зимова - 1 шт.; Штани ВВЗ зимові - 3 пгг.; Рукавички зимові - 2 пар.; Труси чоловічі - 6 шт.; Білизна натільна демісезонна -10 к-т.; Білизна зимова - 6 к-т.; Шкарпетки літні (трекінгові) - 18 пар.; Черевики в/б зимові — 4 пар,; Черевики літні - 15 пар.; Капці казарменні - 2 пар.; Сумка транспортна індивідуальна - 9 шт.; Сумка адміністративна - 1 шт.; Мішок спальний - 8 шт.; Килим польовий ізоляційний - 10 шт.; Чохол для фляги індивідуальний - 4 шт.; Фляга індивідуальна польова - 1 шт.; Чохол для шолома білий - 1 шт.; Шолом - PASGT - 6 пгг.; БронежелетїШ-16 шт.; Окуляри-маска захисні балістичні - 2 шт.; Ремінь розвантажувальний тактичний -5 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 8 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 7 шт.; Машинка пральна активат типу ST-WK7602 - 0 шт.; КШНВ -1 шт.; Рукавички тактичні - 0 пар.; Шарф-труба зимовий - 3 шт.; Костюм маскувальний зимовий - 4 к-т. Коліно до труб - 1 шт.; Ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» - 4 шт.; Ліжко польове розкладне типу «П» - 2 пгг.; Труби до печей чавунних - 11 шт.; Умивальник польовий - 0 шт.; Піч обігрівальна ПОВ-57 - 1 шт.
Згідно відомості щодо визначення залишкової вартості майна від 20.12.2024 року наданої начальником служби паливо-мастильних матеріалів тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , встановлено оцінку заподіяної шкоди майну служби паливо-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 , а саме: А-80 - 60 кг.; А-80 ДЗ - 7862 кг.; А-92 Євро 5ЕО - 720 кг.; ДП-Арк Євро 5ВО - 2327 кг.; ДП-Л Євро 5ВО - 2544 кг.; Олива PRISTA ATF II - 5 кг.; М10Г2К- 32 кг.; ОЖ-40 -37 кг.; ТАП-15В-35 кг.; Літол 24 - 5 кг.; Олива0-236 ADDINOL SAE 15W40 - 4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 Е7 SAE 5W40 API CI4 Plus - 16кг.; Тосол А-40 - 68 кг. На загальну суму: 697 909,95 (шістсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`ять гривень 95 копійок)
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки- розрахунку від 28.11.2024 року наданої начальником речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , а саме: Шапка-феска - 3 шт.; Шапка зимова - 3 пгг.; Штани костюма літнього польового - 4 шт.; Куртка ВВЗ зимова - 1 пгг.; Штани ВВЗ зимові - 3 шт.; Рукавички зимові — 2 пар.; Труси чоловічі - 6 шт.; Білизна натільна демісезонна - 10 к-т.; Білизна зимова - 6 к-т.; Шкарпетки літні (трекінгові) -18 пар.; Черевики в/б зимові - 4 пар.; Черевики літні - 15 пар.; Капці казарменні - 2 пар.; Сумка транспортна індивідуальна - 9 шт.;Сумка адміністративна -1 шт.; Мішок спальний - 8 пгг.; Килим польовий ізоляційний-10 шт.; Чохол для фляги індивідуальний - 4 шт.; Фляга індивідуальна польова - 1 шт.; Чохол для шолома білий - 1 пгг.; Шолом - PASGT - 6 шт.; Бронежелет NU - 16 пгг.; Окуляри-маска захисні балістичні - 2 пгг.; Ремінь розвантажувальний тактичний - 5 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 8 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 7 пгг.; Машинка пральна активат типу ST-WK7602 - 0 шт.; КШПВ -1 пгг.; Рукавички тактичні - 0 пар.; Шарф-труба зимовий - 3 шт.; Костюм маскувальний зимовий - 4 к-т..
На загальну суму 389 481,76 (триста вісімдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят одна гривня 76 копійок).
Згідно відомості щодо визначення залишкової вартості майна від і 26.11.2024 року, наданої начальником квартирно-експлуатаційної служби тилу і логістики військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної і шкоди майну квартирно-експлуатаційної служби тилу логістики військової І частини НОМЕР_1 , а саме: і - Коліно до труб - 1 шт.; Ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» - 4 пгг.; Ліжко польове розкладне типу «П» - 2 штт.; Труби до печей чавунних - 11 шт.; Умивальник польовий - 0 пгг.; Піч обігрівальна ПОВ-57 - 1 пгг.
На загальну суму 19 457,70 (дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень 70 копійок).
Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.09.2024 № 1464 «Про результати службового розслідування за фактом втрати майна роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 » встановлено наступне:
п.2 встановлено, що причиною втрати військового майна є недбале ставлення до військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 чиї дії чи бездіяльність стали причиною нестачі військового майна;
п.3 встановлено, що у результаті недбалого ставлення до військової служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , було завдано шкоди державі в особі військової частини НОМЕР_1 у вигляді втраченого майна, яка підлягає відшкодуванню винною особою (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року «604). Загальний розмір заподіяної шкоди складає 575072 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч сімдесят дві гривні) 66 коп;
п.4.1. протягом доби з моменту завершення службового розслідування направити копію акту та матеріалів службового розслідування за фактом недбалого ставлення до військової служби, що спричинило тяжкі наслідки, в умовах воєнного стану старшим лейтенантом ОСОБА_1 на адресу відповідного органу досудового розслідування для надання правової оцінки викладених у цих обставин та фактів;
п. 4.2. притягнуто старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення на підставі пункту «г» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Попередження про неповну службову відповідність»;
п.13.2. занести до книги обліку грошових стягнень і нарахувань та проводити стягнення з старшого лейтенанта ОСОБА_1 :
- суму 19456 (дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн 00 коп за втрату майна служби ракетно-артилерійського озброєння з урахуванням десятикратного розміру;
- суму 368322 (триста шістдесят вісім триста двадцять дві) грн 44 коп за втрату майна речової служби;
- суму 91555 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень) 71 копі за втрату майна медичної служби;
- суму 21022 (двадцять одна тисяча двадцять дві гривні) 61 коп за втрату майна квартирно-експлуатаційної служби;
- суму 12180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят гривень) 00 коп за втрату майна автомобільної служби;
- суму 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири гривні) 80 коп за втрату майна продовольчої служби;
- суму 78297 (сімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто сім гривень) 50 коп за втрату майна інженерної служби;
- суму 324 (триста двадцять чотири гривні) 00 копі за втрату майна служби зв`язку.
Згідно рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира роти протитанкових керованих ракет старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 19.08.2024 року (вх.№26054/93 від 20.08.2024 року), з метою встановлення причин та умов нестачі військового майна, під час приймання посади командира роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , встановлення фактичних обставин, за яких воно було втрачено, ступеня вини посадових осіб, чиї дії чи бездіяльність стали причиною нестачі військового майна: Майно РАО: 5.45мм. патрони з кулею ПС - 24432 шт. Майно інженерної служби: Сокира 1.4 кг - 9 шт.; Бензопила Dnipro-M DSG-45H - 1 шт.; Плівка поліетиленова (чорна, формат 1400*100) - 1 рулон.; Скоба будівельна металева 300*80*10 мм 200 шт.; Лопата ЛИК ТМ «Лев» - 10 шт.; Лісоматеріали круглі хвойні PinSCD2a (20-24) L2 (4-6) - 17,5 м.куб. Майно речової служби: Костюм ВВЗ демісезонний - 46 к-т. Сумка транспортна індивідуальна - 32 шт.; Сумка-підсумок бойовий тип Г - 31 шт.; Мішок спальний - 25 шт.; Килим польовий ізоляційний - 12 шт.; Чохол для фляги індивідуальної - 23 шт.; Фляга індивідуальна польова - 22 шт.; Окуляри захисні балістичні - 42 шт.; Шолом PASCT 3 рівня захисту - 5 шт.; Бронежилет 4 рівня захисту NIJ 1010.6-12 к-т.; Окуляри-маска захисні балістичні - 27 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 22 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 26 шт.; Сумка адміністративна - 1 шт.; Чохол для шолома білий - 34 шт.; Костюм маскувальний зимовий - 31 шт. Майно медичної служби: Індивідуальний комплект першої медичної допомоги RR в кількості - 38 к-т.; Комплект медичного обладнання бойового медика - 1 к-т.; Комплект (рюкзак) для бойового медика ПМД - 2 к-т. Майно продовольчої служби: Кухоль емальований - 40 шт.; Миска глибока алюмінієва - 40 шт.; Тарілка мілка алюмінієва - 40 шт.; Ложка столова алюмінієва - 40 шт. Майно ПММ служби: Бензин А-80 - 60 кг.; А-80ДЗ- 1956 кг.; А-92 Євро 5ЕО - 443 кг.; ДП-Арк Євро 5 ВО - 1848 кг.; ДП-Арк Євро 5В5 - 136 кг. ДП-Л Євро 5 ВО - 1025 кг.; Олива PRISTA ATF II - 5 кг.; М 10Г2к —32 кг.; ОЖ-40 - 37 кг.; ТАП-15В - 35 кг.; Літол 24-5 кг.; Олива 0-236 ADDINOL SAE 15W40 - 4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 Е7 SAE 5W40 API СІ4 Plus3 - 16 кг.; Тосол А-40 - 68 кг. Майно зв`язку: Карта пам`яті MicroSDXC 128GB UHS-1 Class 10 Goodram- 3 шт. Майно квартирно-експлуатаційної служби: Труби до печей чавунних - 31 шт.; Коліно до труб 90/110 мм - 1 шт.; Ліжко польове розкладне типу «П» - 4 шт.; Ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» - 3 шт. Майно автомобільної служби: Цвях 6x200 мм.; Дріт в`язальний термічно оброблений не оцинкований, D 6 мм.; Елемент паливного фільтра тонкої очистки 740-1117040 - 2 шт.; Елемент масляного фільтра (КАМАЗ) МЕ-002 740-1012038 - 1 шт.
Згідно накладної №129 від 26.05.2023, №107 від 17.05.2023, №88 від 09.05.2023, №79 від 03.05.2023, №75 від 01.05.2023, №71 від 27.04.2023, №66 від 13.04.2023, №43 від 05.04.2023, №29 від 31.03.2023, №26 від 30.03.2023, №12/2 від 17.03.2023, №79 від 03.05.2023 року майно речової служби тилу логістики було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме: Костюм ВВЗ демісезонний - 46 к-т.; Сумка транспортна індивідуальна - 32 пгг.; Сумка-підсумок бойовий тип Г - 31 шт.; Мішок спальний - 25 шт.; Килим польовий ізоляційний - 12 шт.; Чохол для фляги індивідуальної - 23 шт.; Фляга індивідуальна польова - 22 шт.; Окуляри захисні балістичні - 42 шт.; Шолом PASCT 3 рівня захисту - 5 шт.; Бронежилет 4 рівня захисту NIJ 1010.6 - 12 к-т.; Окуляри-маска захисні балістичні - 27 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 22 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 26 шт.; Сумка адміністративна - 1 шт.; Чохол для шолома білий - 34 шт.; Костюм маскувальний зимовий - 31 шт.
Згідно роздавальної відомості №174 від 25.05.2024, №16 від 25.05.2024, №56 від 25.07.2024 року майно служби паливо-мастильних матеріалів тилу логістики було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 . Бензин А-80 - 60 кг.; А-80ДЗ- 1956 кг.; А-92 Євро 5ЕО - 443 кг.; ДП-Арк Євро 5 ВО - 1848 кг.; ДП-Арк Євро 5В5 - 136 кг. ДП-Л Євро 5 ВО - 1025 кг.; Олива PRISTA ATFII — 5 кг.; М 10Г2к-32 кг.; ОЖ-40 - 37 кг.; ТАП-15В-35 кг.; Літол 24-5 кг.; Олива 0-236 ADDINOL SAE 15W40 -4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 E7 SAE 5W40 API CI4 Plus3 - 16 кг.; Тосол A-40 - 68 кг.
Згідно накладної №58 від 13.04.2023, №27 від 01.04.2023, №26 від 26.04.2023 року майно медичної служби було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме: Індивідуальний комплект першої медичної допомоги RR в кількості - 38 к-т.; Комплект медичного обладнання бойового медика - 1 к-т.; Комплект (рюкзак) для бойового медика ПМД - 2 к-т.
Згідно накладної №300/247 від 14.06.2024 року майно служби зв`язку було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме: Карта пам`яті MicroSDXC 128GB UHS-1 Class 10 Goodram - 3 шт.
Згідно накладної №17 від 12.07.2023, №82 від 30.08.2023, №96 від 22.10.2023, №128 від 31.10.2023 року інженерної служби служби зв`язку було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме: Сокира 1.4 кг - 9 шт.; Бензопила Dnipro-M DSG-45H - 1 шт.; Плівка поліетиленова (чорна, формат 1400*100) - 1 рулон.; Скоба будівельна металева 300*80*10 мм 200 шт.; Лопата ЛПК ТМ «Лев» - 10 шт.; Лісоматеріали круглі хвойні PinSCD2a (20-24) L2 (4-6) - 17,5 м.куб.
Згідно накладної№140-17 від 06.04.2023 року продовольчої служби служби зв`язку було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме: Кухоль емальований - 40 шт.; Миска глибока алюмінієва - 40 шт.; Тарілка мілка алюмінієва - 40 шт.; Ложка столова алюмінієва - 40 шт.
Згідно накладної №107 від 28.09.2023, №26/155/41 від 26.04.2023, №145 від 22.11.2023, №10/406/12 року квартирно-експлуатаційної служби було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме. Труби до печей чавунних - 31 шт.; Коліно до труб 90/110 мм - 1 шт.; Ліжко польове розкладне типу «П» - 4 шт.; Ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» - 3 шт.
Згідно накладної №56/125 від 03.10.2023, 16/125 від 29.06.2024 року автомобільної служби було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме: Цвях 6x200 мм.; Дріт в`язальний термічно оброблений не оцинкований, D 6 мм.; Елемент паливного фільтра тонкої очистки 740-1117040 - 2 шт.; Елемент масляного фільтра (КАМАЗ) МЕ-002 740-1012038 - 1 шт. 
Згідно накладної№397 від 23.07.2023 року служби ракетно артилерійського озброєння було отримано ротою протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , а саме:5.45 мм патрони з ПС кулею - 24320 шт.
Службовим розслідуванням встановлено, що під час прийому посади командира роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 виявлено нестачу наступного майна, а саме: Костюм ВВЗ демісезонний - 46 к-т.; Сумка транспортна індивідуальна - 32 шт.; Сумка-підсумок бойовий тип Г - 31 шт.; Мішок спальний - 25 шт.; Килим польовий ізоляційний - 12 шт.; Чохол для фляги індивідуальної - 23 шт.; Фляга індивідуальна польова - 22 шт.; Окуляри захисні балістичні - 42 шт.; Шолом PASCT 3 рівня захисту - 5 шт.; Бронежилет 4 рівня захисту NIJ 1010.6 - 12 к-т.; Окуляри-маска захисні балістичні - 27 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 22 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 26 шт.; Сумка адміністративна - 1 шт.; Чохол для шолома білий - 34 шт.; Костюм маскувальний зимовий - 31 шт Сокира 1.4 кг - 9 шт.; Бензопила Dnipro-M DSG-45H - 1 шт.; Плівка поліетиленова (чорна, формат 1400*100) - 1 рулон.; Скоба будівельна металева 300*80*10 мм 200 шт.; Лопата ЛПК ТМ «Лев» - 10 шт.; Лісоматеріали круглі хвойні PinSCD2a (20-24) L2 (4-6) - 17,5 м.куб. Індивідуальний комплект першої медичної допомоги RR в кількості - 38 к-т.; Комплект медичного обладнання бойового медика - 1 к-т.; Комплект (рюкзак) для бойового медика ПМД - 2 к-т. Карта пам`яті MicroSDXC 128GB UHS-1 Class 10 Goodram - 3 шт. Кухоль емальований - 40 шт.; Миска глибока алюмінієва - 40 шт.; Тарілка мілка алюмінієва - 40 шт.; Ложка столова алюмінієва - 40 шт. Труби до печей чавунних - 31 шт.; Коліно до труб 90/110 мм - 1 шт.; Ліжко польове розкладне типу «П» - 4 шт.; Ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» - 3 шт. Цвях 6x200 мм.; Дріт в`язальний термічно оброблений не оцинкований, D 6 мм.; Елемент паливного фільтра тонкої очистки 740-1117040 - 2 шт.; Елемент масляного фільтра (КАМАЗ) МЕ-002 740-1012038 – 1 шт 5.45 мм патрони з ПС кулею - 24320 шт.
Службовим розслідуванням встановлено, що майно служби паливо- мастильних матеріалів тилу логістики, а саме: Бензин А-80 - 60 кг.; А-80ДЗ- 1956 кг.; А-92 Євро 5ЕО - 443 кг.; ДП-Арк Євро 5 ВО - 1848 кг.; ДП-Арк Євро 5В5 - 136 кг. ДП-Л Євро 5 ВО - 1025 кг.; Олива PRISTA ATFII - 5 кг.; М 10 Г2к - 32 кг.; ОЖ-40 - 37 кг.; ТАП-15В-35 кг.; Літол 24 - 5 кг.; Олива 0-236 ADDINOL SAE 15W40 — 4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 Е7 SAE 5W40 API СІ4 Plus3 - 16 кг.; Тосол А-40 - 68 кг. було використано під час виконання бойових завдань, але документи щодо списання (донесення) з підрозділу, не було вчасно подані до служби.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 13.09.2024 року, наданої начальником служби ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну служби ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , а саме: 5,45 мм патрони з ПС кулею - 24320 шт. На загальну суму: 1945 (одна тисяча дев`ятсот сорок п`ять) грн. 60 коп.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 20.08.2024 року наданої начальником речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 , а саме: Костюм ВВЗ демісезонний - 46 к-т.; Сумка транспортна індивідуальна - 32 шт.; Сумка-підсумок бойовий тип Г - 31 шт.; Мішок спальний - 25 шт.; Килим польовий ізоляційний - 12 шт.; Чохол для фляги індивідуальної - 23 шт.; Фляга індивідуальна польова - 22 шт.; Окуляри захисні балістичні - 42 шт.; Шолом PASCT 3 рівня захисту - 5 шт.; Бронежилет 4 рівня захисту NIJ 1010.6 - 12 к-т.; Окуляри-маска захисні балістичні - 27 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 22 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 26 шт.; Сумка адміністративна - 1 шт.; Чохол для шолома білий - 34 шт.; Костюм маскувальний зимовий - 31 шт. На загальну суму: 368322 (триста шістдесят вісім триста двадцять дві) грн. 44 коп.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 29.08.2024 року наданої начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну медичної служби військової частини НОМЕР_1 , а саме: Індивідуальний комплект першої медичної допомоги RR в кількості - 38 к-т.; Комплект медичного обладнання бойового медика - 1 к-т.; Комплект (рюкзак) для бойового медика ПМД - 2 к-т. На загальну суму: 91555 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень) 71 копійка.
Згідно відомості визначення залишкової вартості, відомості-розрахунку вмісту та вартості чорних та кольорових металів у техніці продовольчої служби та довідки-розрахунок від 20.08.2024 року наданої начальником продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , а саме: Кухоль емальований - 40 шт.; Миска глибока алюмінієва - 40 шт.; Тарілка мілка алюмінієва - 40 шт.; Ложка столова алюмінієва - 40 шт. На загальну суму: 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири гривні) 80 копійок.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 20.08.2024 року, наданої начальником інженерної служби військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну інженерної служби військової частини НОМЕР_1 , а саме: Сокира 1.4 кг - 9 шт.; Бензопила Dnipro-M DSG-45H - 1 шт.;Плівка поліетиленова (чорна, формат 1400*100)- 1 рулон.; Скоба будівельна металева 300*80*10 мм 200 шт.; Лопата ЛПК ТМ «Лев» - 10 шт.; Лісоматеріали круглі хвойні PinSCD2a (20-24) L2 (4-6) - 17,5 м.куб. На загальну суму: 78297 (сімдесят вісім тисяч двісті дев`яносто сім гривень) 50 копійок.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 20.08.2024 року, наданої начальником служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 , а саме: Карта пам`яті MicroSDXC 128GB UHS-1 Class 10 Goodram - 3 шт. На загальну суму: 324 (триста двадцять чотири гривні) 00 копійок.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 20.08.2024 року, наданої начальником служби КЕС військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну служби КЕС військової частини НОМЕР_1 , а саме: Труби до печей чавунних - 31 шт.; Коліно до труб 90/110 мм - 1 шт.; Ліжко польове розкладне типу «П» - 4 шт.; Ліжко армійське 2-х ярусне типу «А» - 3 шт. На загальну суму: 21022 (двадцять одна тисяча двадцять дві гривні) 61 копійки.
Згідно відомості визначення залишкової вартості та довідки-розрахунку від 01.09.2024 року наданої начальником автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , встановлено вартісну оцінку заподіяної шкоди майну автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , а саме: Цвях 6x200 мм.; Дріт в`язальний термічно оброблений не оцинкований, D 6 мм.; Елемент паливного фільтра тонкої очистки 740-1117040 - 2 шт.; Елемент масляного фільтра (КАМАЗ) МЕ-002 740-1012038 - 1 шт. На загальну суму: 9 696 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість гривень) 00 копійок.
Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 31.12.2024 № 2151 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі майна в підрозділі роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 » встановлено:
п.2. встановлено, що причиною втрати військового майна є недбале ставлення до військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 чиї дії чи бездіяльність стали причиною нестачі військового майна;
п.3. встановлено, що у результаті недбалого ставлення до військової служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , було завдано шкоди державі в особі військової частини НОМЕР_1 у вигляді втраченого військового майна, яке підлягає відшкодуванню винною особою (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року «604). Загальний розмір заподіяної шкоди складає 1106849,41 (один мільйон сто шість тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 41 копійок);
п.4. протягом доби з моменту завершення службового розслідування направити копію акту та матеріалів службового розслідування за фактом недбалого ставлення до військової служби, що спричинило тяжкі наслідки, в умовах воєнного стану старшим лейтенантом ОСОБА_1 на адресу відповідного органу досудового розслідування для надання правової оцінки викладених у цих обставин та фактів;
п. 5. притягнуто старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення на підставі пункту «г» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Попередження про неповну службову відповідність»;
п.9.2. занести до книги обліку грошових стягнень і нарахувань та проводити стягнення з старшого лейтенанта ОСОБА_1 :
- суму 697 909,95 (шістсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`ять гривень 95 копійок) ща втрату майна служби паливо-мастильних матеріалів тилу логістики військової частини НОМЕР_1 ;
- суму 389481,76 (триста вісімдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят одна гривня 76 копійок) за втрату майна речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 ;
- суму 19457,70 (дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень 70 копійок) за втрату майна квартирно-експлуатаційної служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) від 13.03.2025 № 530 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року № 2151 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі майна роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 » пункт 3 внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 31.12.2024 № 2151 параграф 9.2:
«9.2 Занести до книги обліку грошових стягнень і нарахувань та проводити стягнення з старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
- суму 697909,95 (шістсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот дев`ять гривень 95 коп) за втрату майна служби паливо-мастильних матеріалів тилу логістики військової частини НОМЕР_1 »
та викласти в наступній редакції:
«9.2 Занести до книги обліку грошових стягнень і нарахувань та проводити стягнення з старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
- суму 682029,02 (шістсот вісімсот дві тисячі двадцять дев`ять гривень 02 коп) за втрату майна служби паливо-мастильних матеріалів тилу логістики військової частини НОМЕР_1 ».
Вважаючи вказані накази протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 №2232-XII (далі також Закон №2232-XII).
Відповідно до частин 1, 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до частини 4 статті 2 Закону №2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 3 Закону №2232-XII, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 14 статті 2 Закону №2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).
Згідно зі статтями 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Статтями 28-33 Статуту врегульовані поняття начальники та підлеглі, старші та молодші за військовим званням:
Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
За своїми військовими званнями начальниками є: військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини; військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу; майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу;
Відповідно до статей 58, 59, 111 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Командир (начальник) зобов`язаний:
знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;
постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;
завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;
встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
організовувати дотримання та неухильно особисто дотримуватися принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у службовій діяльності;
показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;
постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;
проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);
виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);
знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;
організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;
організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;
здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;
не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;
особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;
організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;
контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);
вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;
організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;
під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;
вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства. Командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі також Дисциплінарний статут).
Статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби (стаття 4 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частинами першою, другою, третьою, шостою статті 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом. Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
За приписами статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
За приписами статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Статтею 87 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
Дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці. Особи, з вини яких не було виконане стягнення, несуть дисциплінарну відповідальність. У разі подання скарги старшому начальникові виконання дисциплінарного стягнення не зупиняється до надходження від нього розпорядження про скасування цього стягнення (стаття 96 Дисциплінарного статуту).
Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено (стаття 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (стаття 98 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Статтею 88 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Відповідно до п. 3 розділу II Наказу Міністерства оборони України 15.09.2022 №280, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за № 1407/38743, «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» (далі Наказ №280), «командир роти (батареї) стосовно обліку особового складу зобов`язаний: знати весь особовий склад роти (батареї), контролювати ведення обліку особового складу в роті в обсязі вимог, визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
У той же час, підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі також Закон №160-IX).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону №160-IX пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Частиною першою та другою статті 3 Закону №160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Положеннями статті 6 Закону №160-ІХ визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди, а саме в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону №160-IX посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.
Абзацом 1 частини другої статті 8 Закону №160-IX встановлено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Частиною третьою статті 8 Закону №160-IX передбачено, що розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
Частинами 6-8 статті 8 Закону №160-IX встановлено, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.
Приписами статті 9 Закону №160-IX передбачено, що завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Шкода не підлягає відшкодуванню у випадку смерті винної особи. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.
Абзацом 1 частини першої статті 10 Закону №160-IX передбачено, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності (частина друга статті 11 Закону №160-IX).
Згідно зі статтею 12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Положеннями частини першої статті 13 та частини першої статті 14 Закону №160-IX встановлено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.
Наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.
Згідно з абзацом 4 пункту 2 розділу I Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 за № 1503/31371 (далі Порядок №608, Порядок), службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 7 розділу І Порядку службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Пунктами 1, 3, 13 розділу ІІІ Порядку № 608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування. (пункти 1, 5, 6 розділу V Порядку).
Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу ІV Порядку № 608 ).
Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Суд зазначає, що спірні правовідносини склалися у цій справі у зв`язку з притягненням позивача до матеріальної відповідальності за шкоду завдану державі.
Як слідує з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до цього виду відповідальності відповідач зазначив положення Статуту, Закону №160-IX та матеріали службового розслідування, у яких зафіксоване неналежне виконанням службових обов`язків під час проходження служби на посаді командира роти протитанкових ракет.
Суд погоджується із доводами позивача, що наказ про призначення службового розслідування був призначений пізніше ніж три доби від дати рапорту з повідомленням про виявлення нестачі, що свідчить про порушення норм Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371.
Також у порушення норм частини 7 статті 8 Закону № 160-ІХ відповідачем не було доведено під підпис накази про притягнення позивача до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Про існування спірних наказів позивачу стало лише відомо після надходження листа військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2025 № 1041/7506 до військової частини НОМЕР_2 , що не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Доводи відповідача про те, що позивача не було ознайомлено зі спірними наказами оскільки позивач вважався таким, що самовільно залишив військову частину та відповідачу не відомо його місцезнаходження, суд вважає необгрунтованими, оскільки у військовій частині НОМЕР_1 повинен вестися облік особового складу частини відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 14 жовтня 2024 року № 687) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 р. за № 1407/38743.
Як встановлено судом раніше, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді командира роти протитанкових керованих ракет з червня 2024 року на підставі наказу КВ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №465 від 14.06.2024.
Під час прийняття посади командира роти ОСОБА_4 було виявлено нестачу майна, що відображено в рапорті від 27.06.2024, на підставі якого призначено службове розслідування.
Так, як вбачається з наказу №1108 від 25.07.2024 станом на день прийняття ОСОБА_4 посади командира роти за ротою рахувалась нестача майна, яке було використане особовим складом, але документи щодо списання не були вчасно подані до відповідних служб або були знищені внаслідок бойових дій, обстрілу, пожежі: 5,45 мм набої – 14280 шт були використані особовим складом, але документи про списання вчасно не подані; монокуляр ARCHER TMA-55L - 1 шт. N?221150687 в повному комплекті (вартість збитків внаслідок знищення монокуляра окремо не зазначена); Костюм ВВЗ демісезонний - 2 к-т.; Сумка транспортна індивідуальна - 4 шт.;Сумка-підсумок бойовий тип Г - 8 шт.;Мішок спальний - 2 шт.; Килим польовий ізоляційний - 4 шт.; Чохол для фляги індивідуальної - 8 шт.;Фляга індивідуальна польова - 13 шт.; Окуляри захисні балістичні - 2 шт.; Шолом PASCT 3 рівня захисту - 9 шт.; Бронежилет 4 рівня захисту NIJ 1010.6 - 1 к-т.; Окуляри-маска захисні балістичні - 23 шт.; Сумка-підсумок бойова-А-30 - 10 шт.; Рюкзак бойовий індивідуальний - 27 шт.;Сумка адміністративна - 1 шт.; Протигази фільтруючі ГП-5 (ЦП-5) - 36 шт. Індивідуальний комплект першої медичної допомоги RR в кількості - 4 к-т. – втрачене та знищено в результаті артилерійського обстрілу 07.05.2024(загальна сума збитків речової служби 162048 грн, медичної служби 5245,15 грн.) Бензин А-80 - 60 кг.; А-80Д3 - 4837 кг.; А-92 Євро 5E0 - 443 кг.; ДП-Арк Євро 5 ВО - 1848 кг.; ДП-Л Євро 5 ВО - 1025 кг.; Олива PRISTA ATF II - 5 кг.; М 10 Г2к - 32 кг.; ОЖ-40 - 37 кг.; ТАП-15B - 35 кг.; Літол 24 - 5 кг.; Олива 0-236 ADDINOL SAE 15W40 - 4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 E7 SAE 5W40 API CI4 Plus3 - 16 кг.;Тосол А-40 - 68 кг. - було використано під час виконання бойових завдань, але документи щодо списання (донесення) з підрозділу, не було вчасно подані до служби. 
За результатами розслідування наказано списати вказане майно і занести до книг обліку втрат. Після отримання єдиного акту списання, списати встановленим порядком. Командиру роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , до 26.08.2024 року наказано підготувати донесення до служби ракетно-артилерійського озброєння логістики та служби паливо-мастильних матеріалів тилу логістики для списання майна: Служба РАО: 5.45 мм набої з кулею ПС-14280 шт; ручна граната Ф-1 з УЗРГМ-2 - 136 шт. Служба ППМ: Бензин А-80 - 60 кг.; А-80Д3 - 4837 кг.; А-92 Євро 5E0 - 443 кг.; ДП-Арк Євро 5 ВО - 1848 кг.; ДП-Л Євро 5 ВО - 1025 кг.; Олива PRISTA ATF II - 5 кг.; М 10 Г2к - 32 кг.; ОЖ-40 - 37 кг.; ТАП-15B - 35 кг.; Літол 24 - 5 кг.; Олива 0-236 ADDINOL SAE 15W40 - 4 кг.; ADDINOL COMMERCIAL 0540 E7 SAE 5W40 API CI4 Plus3 - 16 кг.; Тосол А-40 - 68 кг
Надані роздавальні відомості ПММ не підтверджують, що у період з 14.06.2024 по 11.08.2024 рота протитанкових ракет отримала пальне А-80 ДЗ у кількості 1956 кг та використала не під час виконання військової служби. До того ж, в матеріалах відсутні накладні на отримання іншого пального, яке нібито втратив позивача.
Також, суд зазначає, що більша частина майна, за втрату якого притягнуто позивача до відповідальності, приймалась на зберігання іншими особами, що підтверджується копіями накладних.
Крім того, матеріали службового розслідування не містять жодних документів про використання такого майна та його залишкову кількість станом на день прийняття посади.
Відсутні в матеріалах також й роздавальні документи, які підтверджували б видачу військового майна безпосередньо особовому складу.
Відповідно до накладної №397 від 23.07.2023 ротою отримано патрони 5,45 мм у кількості -24320 шт, з яких (як було встановлено ще позивачем при прийнятті посади) 14280 шт були використані особовим складом, але документи про списання вчасно не подані. Водночас, з вказаної накладної вбачається, що одночасно разом з набоями були також видані ручні гранати у кількості 280шт та монокуляр тепловізійний, частина з яких як відомо з наказу №1108 від 25.07.2024, проведеного ОСОБА_4 , були використані особовим складом, але документи не подані на списання та частково знищені внаслідок артилерійського обстрілу.
З наданих відповідачем матеріалів службової перевірки неможливо достовірно встановити дату чи період втрати боєприпасів, речового майна, ПММ тощо, відповідачем чітко не конкретизовано які дії позивача, чи бездіяльність призвели до заподіяння шкоди, а зроблено розпливчасте посилання, що вина позивача виражена у формі недбалого ставлення до військової служби, чиї дії чи бездіяльність призвели до втрати майна.
В акті службового розслідування не міститься жодних посилань на встановлення під час його проведення умов, передбачених частиною третьою статті 3 Закону № 160-IX для притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, не встановлено наявність/відсутність обставин, що виключають матеріальну відповідальність, які визначені частиною першою статті 9 Закону № 160-IX.
Окремо необхідно зазначити, що службовим розслідуванням не встановлено наявність причинного зв`язку між поведінкою позивача і настанням шкоди, вина позивача у заподіянні шкоди, які згідно вимог Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» є обов`язковими і необхідними умовами притягнення позивача до підвищеної матеріальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 - 4 розд. 5 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої Наказом МОУ від 17.08.2017 № 440 (далі Інструкція №440) облік військового майна у службах забезпечення військової частини організовують начальники відповідних служб забезпечення, які в межах визначених обов`язків: керують веденням обліку військового майна за визначеною номенклатурою та документальним оформленням його руху у військовій частині; надають до фінансово-економічного органу військової частини первинні документи для відображення їх за бухгалтерським обліком; проводять звірку даних обліку військового майна в підрозділах, на складі та в інших об`єктах військового (корабельного) господарства військової частини з даними обліку військового майна служби забезпечення у разі відсутності у них однієї інформаційно-комунікаційної системи або інформаційно-комунікаційних систем, між якими забезпечується обмін даними;
У службах забезпечення військової частини ведуться облікові документи відповідно до переліку облікових документів, що ведуться в службі забезпечення військової частини (додаток 46). 
Усі первинні документи, які оформлюються в службі забезпечення військової частини, реєструються в книзі реєстрації облікових документів. 
Облік наявності, руху та якісного (технічного) стану озброєння, військової техніки та іншого категорійного майна ведеться в картках обліку військового майна (категорійного) або в книгах обліку наявності та руху військового майна (служба забезпечення) (додаток 47) (далі - книга обліку військового майна (служба забезпечення)). Некатегорійного військового майна - у картках обліку військового майна (некатегорійного) або в книгах обліку військового майна (служба забезпечення).
Відпускання (видавання) військового майна, крім боєприпасів на практичні (бойові) стрільби, зі складу військової частини підрозділам і окремим військовослужбовцям проводиться за накладними (вимогами) або роздавальними (здавальними) відомостями, які виписуються у відповідних службах забезпечення військової частини. (п. 46 розділ 5 Інструкції №440)
За роздавальними (здавальними) відомостями відпускаються: військове майно для регламентних робіт під час обслуговування озброєння та техніки; пальне під час заправлення техніки; предмети речового та іншого майна, а також харчові продукти під час видачі їх військовослужбовцям (п. 47 Інструкції №440)
Артилерійські та стрілецькі боєприпаси, протитанкові керовані ракети, зенітні ракети ближньої дії, піротехнічні та імітаційні засоби зі складу військової частини видаються підрозділам на практичні та бойові стрільби в порядку, визначеному Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах (п. 48 Інструкції №440)
Звіряння даних обліку наявності і технічного (якісного) стану військового майна в службах забезпечення військових частин з даними обліку військового майна у підрозділах та на складах військової частини здійснюється в строки, що встановлюються начальниками відповідних служб забезпечення військової частини. 
Для контролю за проведенням звірок даних обліку військового майна у службах забезпечення військової частини ведуться журнали звірки обліку (п. 58 Інструкції №440).
Зняття з обліку служб забезпечення органів військового управління бойових та інших втрат військового майна здійснюється на підставі документів на їх списання, оформлених відповідно до Порядку списання військового майна. (п 5.розділу 10 Інструкції №440)
Зняття з обліку витрачених у ході бойових дій артилерійських, стрілецьких боєприпасів та ракет здійснюється за актом списання (додаток 3 до Порядку списання військового майна), який складається у двох примірниках на підставі даних роздавальних (здавальних) відомостей (додатки 17, 32 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах). Один примірник акта залишається у службі забезпечення військової частини, один примірник подається до відповідної служби забезпечення органу військового управління (п. 48 розділ 10 Інструкції №440)
У військовій частині пальне, використане підрозділами військової частини, знімається з їх обліку на підставі донесень про наявність та рух військового майна, які оформлюються командирами підрозділів відповідно до вимог Порядку списання військового майна та щомісяця надаються до служби забезпечення (п. 6. розділ 18 Інструкції №440)
Видавання речового майна в підрозділи для забезпечення військовослужбовців здійснюється за накладними (вимогами) або роздавальними (здавальним) відомостями, які оформлюються у службі забезпечення військової частини у трьох примірниках, один з яких залишається у службі забезпечення та по одному надаються до підрозділу та фінансово-економічного органу військової частини (п. 3 розділ 20 Інструкції №440)
Разом з тим, в матеріалах службових розслідувань відсутні вищезазначені копії облікових документів, роздавальних відомостей, журналів, звірок. 
При цьому, письмових документів про прийняття на зберігання під підпис чи звіт самим ОСОБА_1 переліку військового майна, яке нібито з його вини втрачено, матеріали розслідувань також не містять.
Неналежне здійснення обліку та списання майна у військовій частині, несвоєчасне подання документів про використання майна та необхідності належного відображення його у звітній документації для подальшого зняття з обліку свідчать про обґрунтовані сумніви у доведеності вини позивача, та як наслідок у необґрунтованості та протиправності оскаржуваних наказів. 
Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ від 29.06.2005 № 359 забезпечення обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів є обов`язком командирів (керівників, начальників) структурних підрозділів, органів військового управління, військових частин (далі – командир військової частини).
Командири військових частин завжди повинні мати точні дані про наявність і стан стрілецької зброї та боєприпасів. Вони зобов`язані забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання, який унеможливлював би втрати та крадіжки. 
Заступники командирів військових частин з озброєння, начальники служб ракетно-артилерійського озброєння (далі - РАО), начальники складів (сховищ) РАО (далі - відповідальні службові особи) повинні забезпечувати проведення в установленому порядку номерної перевірки стрілецької зброї, а також щорічної інвентаризації стрілецької зброї та боєприпасів.
Командири військових частин та відповідальні службові особи, які не вжили заходів щодо забезпечення зберігання стрілецької зброї та боєприпасів, а також особи, що здійснили крадіжки або допустили втрати стрілецької зброї та боєприпасів, відповідають згідно із законодавством України.
Відповідальні службові особи під час перевірки наявності стрілецької зброї та боєприпасів проводять звірку облікових даних з обліковими даними військової частини. (п. 7 Інструкції №359)
Під час перевірки стрілецької зброї та боєприпасів перевіряються їх наявність, комплектність, облік, умови зберігання, порядок здачі та видачі, а також наявність печаток (пломб) та правильність запечатування (опломбування), правильність зберігання запасних ключів від усіх місць зберігання стрілецької зброї та боєприпасів, справність засобів охоронної та пожежної сигналізації.
Результати перевірок заносяться до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів, форма якої наведена в додатку 11 до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та до відповідних книг і карток обліку.
Бухгалтерський облік стрілецької зброї та боєприпасів організовується відповідно до вимог законодавства.
В службі РАО військової частини облік стрілецької зброї та боєприпасів ведеться за книгою обліку наявності та руху військового майна (додаток 11). У підрозділах військової частини облік стрілецької зброї та боєприпасів ведеться за книгою видачі зброї та боєприпасів (додаток 5), (п. 1 розділ 2 Інструкції №359).
Аналіз наведених положень свідчить про те, що саме відповідальні службові особі, визначені законодавцем, мають нести відповідальність за нестачу боєприпасів. За таких обставин, комісіями не встановлено всі обставини, що мають значення для повного та об`єктивного проведення службового розслідування та, як наслідок, неповно досліджено підстави та умови, необхідні для притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.
Так, установлені судом обставини не підтверджують, що під час проведення службового розслідування встановлено всі необхідні елементи для застосування матеріальної відповідальності: наявність шкоди, протиправну поведінку позивача у формі невиконання або неналежного виконання службових обов`язків, причинний зв`язок між цією поведінкою та заподіяною шкодою, а також вину позивача.
Форма вини є визначальною обставиною для визначення меж матеріальної відповідальності військовослужбовця чи відповідної особи відповідно до Закону №160-ІХ. У разі, якщо шкода завдана з необережності, відповідальність особи обмежується межами, передбаченими частиною першою статті 5 Закону №160-ІХ, а саме не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, якщо інше не передбачено законом.
З огляду на те, що у цій справі відповідачем не доведено вину та наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу, а встановлені судом обставини цього не підтверджують, суд вважає, що до позивача неправомірно застосовано повну матеріальну відповідальність та розмір завданих збитків, а тому позов підлягаю задоволенню.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
Для підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 003580 від 16.01.2019; ордер на надання правничої допомоги серії ВН № 1609110 від 13.11.2025; платіжної інструкції № 0.0.4660746249.1 від 09.12.2025; платіжної інструкції № 0.0.4660920173.1 від 09.12.2025; платіжної інструкції № 0.0.4623750769.1 від 13.11.2025; детального опису робіт (послуг) до Договору № 1056 про надання правничої допомоги від 21.10.2025 від 23.12.2025; договору № 1056 пр надання правничої допомоги від 21.10.2025; рахунок від 13.11.2025 на суму 15000,00 грн; рахунок від 09.12.2025 на суму 5000,00 грн.
Суд звертає увагу, що вказані вище документи оформлені належним чином, є взаємопов`язаними, містять посилання на адміністративний позов, що був пред`явлений до суду, розрахунок витраченого адвокатом часу, вартість та перелік наданих ним послуг, які віднесені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI до правничої допомоги.
Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Водночас, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 (справа № 810/3806/18) та від 10.12.2019 (справа № 10.12.2019).
Суд враховує, що доводи й позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалась, справа № 620/12341/25 віднесена судом до справ незначної складності. Отже, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.
Суд враховує, що доводи й позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалась. Також суд враховує заперечення представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву. Отже, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.
Виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленою, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 7000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1937,92 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1937,92 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати п. 2, п. 3, п. 4.2, п. 4.1., п. 13.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністартивно-господарської діяльності) від 21.09.2024 №1464 «Про результати службового розслідування за фактом втрати майна роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 ».
Визнати протиправним та скасувати п. 2, п. 3, п. 5, п. 4, п. 9.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.12.2024 № 2151 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі майна в підрозділі роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 ».
Визнати протиправним та скасувати п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2025 №530 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 №2151 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі майна роти протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 ».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1937,92 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 . 
Повний текст рішення виготовлено 19 січня 2026 року.
Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА