ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/6036/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Біла Уляна Михайлівна до Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
24.12.2025 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Біла Уляна Михайлівна до Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (відповідач) з такими позовними вимогами:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Біреу Катерини Іллівни про відкриття виконавчого провадження №79106987 від 16.09.2025 відносно ОСОБА_1 . 
В обґрунтування вказаного позову вказував, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн не була доведена до його відома та останній не мав можливості скористатися своїм правом щодо її оскарження, а тому стягнення в примусовому порядку штрафу в подвійному розмірі в сумі 34000 грн, є передчасним, а постанова про відкриття виконавчого провадження №79106987 від 16.09.2025 протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалу суду про відкриття провадження по справі надіслано в електронний кабінет відповідача 05.01.2026, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа, складена працівником суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 від 26.05.2025 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. Пунктом 2 вказаної постанови попереджено, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП стягненню підлягає подвійний розмір штрафу у розмірі 34000,00 грн.
16.09.2025 головним державним виконавцем Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Біреу К.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79106987 з примусового виконання постанови №3934 від 26.05.2025, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 34000,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом №1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) та визначено як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).
Так, відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Положеннями пункту 1 частини другої цієї ж статті Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Судом встановлено, що відповідно до постанови №3934 від 26.05.2025 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Отже, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 від 26.05.2025 є виконавчим документом відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII.
Частинами першою та другою статті 12 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Як передбачено у частині четвертій статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили.
Згідно із частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи, суд дійшов висновку, що державний виконавець у визначений частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII строк приймає до примусового виконання виконавчий документ (відкриває виконавче провадження), який набрав законної сили.
Так судом встановлено, що 15.09.2025 до Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове виконання виконавчого документа, а саме постанови № 3934 від 26.05.2025, щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн на користь держави.
Розглянувши вказану заяву, державним виконавцем Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 16.09.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79106987.
Разом з тим судом встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання позивачем постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 від 26.05.2025.
У пункті 2 вказаної постанови, зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, стягнути із позивача подвійний розмір штрафу у розмірі 34000,00 грн.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Отже, з вищевикладених норм вбачається, що при накладенні подвійного штрафу державний виконавець має отримати докази, що постанова була належним чином доведена до боржника та боржник відмовився від сплати визначеного штрафу.
Так, в матеріалах справи, відсутні докази отримання позивачем постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 від 26.05.2026. У заяві ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове виконання виконавчого документу також не підтверджено факту отримання даної постанови позивачем, також відсутня інформація, яка підтверджує й те, що боржник відмовився сплачувати накладений на нього штраф.
Поряд з цим, у постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 від 26.05.2026 у графі "Копію постанови № __ від "__" ____ 20__року про притягнення до адміністративної відповідальності отримав "__" _____20__р. Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ___" відсутні будь які записи про її отримання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3934 від 26.05.2026, на підставі якої державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, на момент його відкриття не набрала законної сили, оскільки не була належним чином отримана ОСОБА_1 .
Як передбачено у частині четвертій статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили.
Як зазначено у Постанові Верховного Суду №750/2414/17 від 14.01.2021 "Аналізуючи наведені положення Закону України "Про виконавче провадження" можна дійти висновку, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України "Про виконавче провадження", чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження."
Враховуючи вищенаведене, відкриття виконавчого провадження за документом, який ще не набрав законної сили, є передчасним і таким, що порушує права боржника.
Вказані обставини в сукупності дають правові підстави для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому така підлягає скасуванню.
Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення адміністративного позову.
Стосовно розподілу судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Біла Уляна Михайлівна до Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування постанови, - задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Біреу Катерини Іллівни про відкриття виконавчого провадження № 79106987 від 16.09.2025 відносно ОСОБА_1 . 
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глибоцького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Представник позивача - Біла Уляна Михайлівна (вул. Руська, 1А, офіс 101, м. Чернівці, Чернівецька область, 58008, РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач - Глибоцький відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Борців за волю України, 2А, с-ще Глибока, Чернівецький район, Чернівецька область, 60400, код ЄДРПОУ 34864166).

Суддя  В.О. Григораш