Справа № 405/505/26
3/405/95/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року суддя Подільський районного суду м. Кропивницького Льон С.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, працюючого різноробочим в КП «Ритуальна служба», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №573692 від 23.01.2026 ОСОБА_1 23.01.2026 о 14:32 год. в м.Кропивницький по провул.Гаубичний, 3а, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (сповільненість, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що їхав з роботи, після того як викопав дві могили, оскільки працює в ритуальній службі, був заморений, відмовився, оскільки вживає препарати для лікування психіки, тому подумав, що в аналізі може їх показати, також син ІНФОРМАЦІЯ_2 хворів і він поспішав додому. Оскільки має скрутне матеріальне становище та на утриманні малолітнього сина, просив в разі накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відстрочити сплату штрафу на 6 місяців. 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного. 
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина підтверджена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №573692 від 23.01.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 23.01.2026; відеозаписами з камер «Bodycam», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення патрульними поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та послідуючу відмову від проходження.
Судом зазначається, що положення, які визначають порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Так, пункт 2 Інструкції визначає, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Тобто, поліцейський під час подій 23.01.2026, виявивши ознаки, запропонував особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану сп`яніння – згідно п.6 Інструкції - на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Однак, ОСОБА_1 , всупереч вимог законодавства, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
Тому, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частиною 1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Згідно з ст.303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
На підставі викладеного, вважаю обставину, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину такою, що ускладнює виконання рішення, тому вважаю за можливе відстрочити виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на десять місяців, тобто до 10.08.2026.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 287, 301, 303 КУпАП, 

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф вноситься за наступними реквізитами: номер рахунку UA658999980313000149000011001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), банку 899998, код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).
Відстрочити виконання постанови суду в частині адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень – до 10.08.2026.
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: Судовий збір стягнутий з (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням № (номер рішення про стягнення судового збору).
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя 
Подільського районного суду 
міста Кропивницького      Світлана  Михайлівна Льон