ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 16 січня 2026 року 	Справа № 903/1042/25	

за позовом  Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудування України» 
про стягнення 51 769,78грн
Суддя Шум М.С. 
Без виклику (повідомлення) учасників справи

встановив: 06.11.2025 Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» надіслало до суду позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудування України» про стягнення 51 769,78 грн. збитків.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, чим заподіяно збитки у розмірі 51 769,78 грн.
Ухвалою суду від 11.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності. 
Ухвала суду від 11.11.2025 направлялась на юридичну та електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудування України» (а.с. 146) . 
Відзив відповідача на адресу суду не надходив.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступні обставини.
В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
30.08.2023 між Державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» (далі - Центр, Позивач або Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Містобудування України» (далі - Відповідач або Генпідрядник) укладено договір підряду № 167/10-23 .
Відповідно до пункту 1.1 Договору, Замовник доручає, а Генпідрядник зобов`язується виконати власними силами, відповідно до умов Договору, роботи з капітального ремонту орендованого нежитлового приміщення лабораторії з контролю якості медичних імунобіологічних препаратів Державного експертного центру МОЗ України за адресою: м. Київ, вулиця Антона Цедіка, 14 (надалі - Роботи), що відповідає коду 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи» згідно з національним класифікатором України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник».
Договірна ціна робіт визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною цього Договору, та становить 39938743 гривень 55 копійок (тридцять дев`ять мільйонів дев`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот сорок три гривні п`ятдесят п`ять копійок), у тому числі ПДВ 6656457 грн 26 коп. (шість мільйонів шістсот п`ятдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень двадцять шість копійок) (пункт 3.1 Договору).
У відповідності до п.3.8 Договору, оплата Робіт здійснюється за рахунок власних коштів Замовника (кошти від здійснення господарської діяльності). Моментом оплати викопаних Робіт є дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника, що вказаний у розділі 13 Договору. 
Остаточний розрахунок здійснюється протягом 30 календарних днів після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт, отримання Замовником в повному обсязі виконавчої документації та приймання від Генпідрядника будівельного майданчика. Якщо нормативними актами передбачено проведення попередніх випробувань закінчених Робіт, або таке випробування викликане характером цих робіт, їх приймання - передача проводиться у разі позитивного результату попереднього випробування (пункт 3.10 Договору).
Державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» підписано: -акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року від 25.12.2023 №1 на суму 310618 гри 69 коп., у тому числі податок на додану вартість 51 769 грн 78 коп. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року від 25.12.2024;-акт приймання викопаних будівельних робіт за квітень 2024 року від 15.04.2024 № 2 на суму 2987328 грн 96 коп., у тому числі податок на додану вартість 497888 грн 16 коп. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2024 року від 15.04.2024 ;- акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2024 року від 15.05.2024 № 3 з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2024 року від 15.05.2024 на суму 11678205 гри 41 коп., у тому числі податок на додану вартість 1946367 грн 57 коп. ;- акт приймання виконаних будівельних робіт за травень -2 2024 року від 25.05.2024 № 4 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень – 2 2024 року від 28.05.2024 на суму 8 827 197 грн 22 коп., у тому числі податок на додану вартість 1471199 грн 54 коп. ;- акт приймання виконаних будівельних роби за червень 2024 року від 04.06.2024 №5 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт га втирати за червень 2024 року від 04.06.2024 па суму 5667232 грн 31 коп., у тому числі податок на додану вартість 944538 грн 72 коп.;- акт приймання виконаних будівельних робіт за червень -2 2024 року від 19.06.2024 № 6 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та ви грати за червень -2 2024 року від 19 06.2024 па суму 5 398 129 грн 45 коп., у тому числі податок па додану нарисів 899 688 грн 24 коп;- акт приймання виконаних будівельних робіт за червень – 3 2024 року від 28.06.2024 № 7 та витрати за червень -3 2024 року від 28.06.2024 на суму 2 541 293 грн 92 коп., у тому числі подачок на додану вартість 423 548 грн 98 коп.
Загальна сума для сплати 37410005,96 грн, у тому числі ПДВ 6235000,99 грн.
Керуючись пунктом 3.10 Договору Позивач здійснив оплату Відповідачу, що підтверджується платіжними інструкціями:-від 26.12.2023 №7098 на 295 087,76 грн, у тому числі ПДВ 49181,29 грн; -від 16.04.2024 №808 на 2837962,51 грн, у тому числі ПДВ 472 993,75 грн;від 15.05.2024 №1077 на 11094295,14 грн, утому числі ПДВ 1849049,19 грн;від 29.05.2024 №1159 на 8385837,36 грн, у тому числі ПДВ 1397639,56 грн;від 06.06.2024 №1239 на 5383870,69 грн, у тому числі ПДВ 897311,78 грн; від 20.06.2024 № 1366 на 5128222,98 грн, у тому числі ПДВ 854703,83 грн; від 03.07.2024 № 1468 на 2414229,22 грн, у тому числі ПДВ 402371,54 грн; від 05.07.2024 № 1500 на 1870500,30 грн, у тому числі ПДВ 311750,05 грн.
Загальна сума проведеної оплати 37410 005.96 грн, у тому числі ПДВ 6235000,99 грн .
Позивач зазначає, що в особистому кабінеті платника податків наявна інформація, що реєстрацію податкової накладної, складеної Відповідачем зупинено, а саме:
-від 25.12.2023 № 27 до акту приймання виконаних будівельних робіт від 25.12.2023 №1, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) від 18.01.2024 №9375833167 на 310618,69 грн, у тому числі ПДВ 51769,78 грн;
Відповідно до п.187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата виникнення податкового зобовязань відповідача виникла з моменту підписання кожного із актів приймання виконаних будівельних робіт з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат
У порушення приписів статті 201 Податкового кодексу України (надалі в тексті – ПК України) Відповідач належним чином не оформив податкової накладної від 25.12.2023 за №27 за вищевказаними господарськими операціями та не зареєстрував її у Єдиному реєстрі податкових накладних, чим, позбавив його права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту в сумі 51 769,78 грн та таким чином завдав позивачу збитків у зазначеному розмірі.
За змістом пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.08.2018 по справі №917/877/17 дійшов висновку, що в результаті позбавлення права позивача включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання, свідчить про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.
Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, належним способом захисту для позивача є звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.
Позивач використав належний спосіб захисту порушеного права та його відновлення, що підтверджено правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 10.01.2022 №910/3338/21.
Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником висновок п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18.
Оскільки відповідач не зареєстрував податкову накладну від 25.12.2023 № 27 до акту приймання виконаних будівельних робіт від 25.12.2023 №1 за операціями згідно з умовами договору підряду № 167/10-23 .від 30.08.2023, суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом, а тому заявлені позовні вимоги підставні та є такі, що підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді (Руїс Торіха проти Іспанії).
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (Ван де Гурк проти Нідерландів).
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (Гірвісаарі проти Фінляндії).
Згідно ж із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.
Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудування України» (вул. Мистецька, 7, м. Луцьк, 43000, код ЄДРПОУ 42960372) на користь Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 14, код ЄДРПОУ 20015794) 51 769,78 грн збитків та 3 028,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Микола ШУМ