Справа № 127/29138/25
Провадження № 22-ц/801/474/2026
Категорія: 82
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	Справа № 127/29138/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Стадника І. М.
Секретар: Закернична А. О.

розглянувши ц відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура» про скасування заборгованості за утримання будинку,
Рішення ухвалила суддя Ан О. В.
Рішення ухвалено без виклику сторін у м. Вінниця 
Дата складення повного тексту рішення – 01 грудня 2025 року,

Встановив:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Сакура» про скасування заборгованості за утримання будинку, у якому просила визнати недійсною та скасувати заборгованість в розмірі 6000,00 грн., яка додатково їй нарахована за управління житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 . У будинку створено ОСББ «Сакура».
Вона вчасно сплачує за отримані житлово-комунальні послуги. При цьому має пільги зі сплати за житлово-комунальних послуг як особа, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи третьої категорії.
В березні 2025 року їй надійшов єдиний рахунок за надані житлово-комунальні та інші послуги. У списку послуг з`явилася додаткова стрічка – «Управління будинком – борг», де було вказано, що нібито наявна заборгованість в розмірі 6000,00 грн.
При цьому в єдиному рахунку залишилась основна стрічка із назвою «Управління будинком» - КУП «Ековін», де завжди зазначається розмір оплати за управління будинком перед управляючою компанією. У вказаній стрічці не вказано про наявність будь-якої заборгованості у неї за управління будинком.
В єдиному рахунку за надані житлово-комунальні послуги за лютий місяць 2025 року так само як і за всі попередні місці, не було стрічки – «Управління будинком – борг». Починаючи з березня місяця 2025 року і по даний час в єдиному рахунку ця стрічка зберігається і в ній постійно вказується та сама сума заборгованості – 6000,00 грн. Вона не сплачувала зазначену суму боргу так як вважає її безпідставною і її походження невідоме. Вона своєчасно сплачує вартість послуг із стрічки – «Управління будинком – КУП «Ековін». Заборгованість відсутня.
Вона неодноразово зверталася до правління ОСББ за поясненнями природи виникнення додаткової стрічки «Управління будинком – борг» та щодо походження суми боргу 6000,00 грн. жодних пояснень відповідачем їй не надано. На запит адвоката щодо надання інформації про походження боргу також відповіді не надано.
Все, що їй удалося з`ясувати, то це те, що аналогічна ситуація із штучною заборгованістю за управління будинком склалася у всіх мешканців її багатоквартирного будинку, де створений ОСББ. Всі мешканці у своїх єдиних рахунках отримали додаткову стрічку – «Управління будинком – борг» і всім вказана однакова сума боргу – 6000,00 грн.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ «Сакура» про скасування заборгованості за утримання будинку відмовлено.
Судові витрати віднесені на рахунок держави.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке винесено з порушенням норм матеріального права, з неналежною оцінкою доказів, наданих позивачем, без урахування інтересів дітей, просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнити її позов: визнати недійсною та скасувати заборгованість в розмірі 6000,00 грн. ОСОБА_1 перед ОСББ «Сакура».
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судовим розглядом встановлено, що сума 6000,00 горн. – це не борг за спожиті житлово-комунальні послуги, а борг ОСББ. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про розмір цього боргу ОСББ перед НАК «Нафтогаз» і відповідач такі відомості не надав. Фактично відповідач поклав на позивача і інших мешканців будинку обов`язок сплатити його кредиторську заборгованість перед контрагентами, яка виникла внаслідок здійснення фінансово-господарської діяльності. В розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» борг ОСББ перед іншими юридичними особами не являється житлово-комунальними послугами населенню і не може стягуватися з них на погашення його боргів.
Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини 2 статті 16 ЦК України): якщо особа вважає що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивач вважає, що борг у неї відсутній.
При цьому позивач посилається на ряд постанов Верховного Суду, у тому числі на постанову від 07 грудня 2022 року у справі № 753/8902/20-ц, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі №766/20797/18 (провадження № 14-137цс20), на постанову Об`єднаної Палати у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Молявчик О. В. апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.
Представник відповідача ОСББ «Сакура», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв не надіслав.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Олійник В. П. 10 жовтня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4964 та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» на праві власності за ОСОБА_1 і записано в реєстрову книгу № 455 реєстровим номером 121 від 12 жовтня 2000 року (а. с. 5).
Місце реєстрації ОСОБА_1 , згідно інформації її паспорта громадянина України, з 07 листопада 2000 року, - АДРЕСА_3 (а. с. 3).
За особовим рахунком ОСОБА_1 з березня 2025 року рахується заборгованість за управління будинком в сумі 6000,00 грн. (а. с. 6-9).
Із витягу з протоколу № 3/24 від 16 березня 2024 року вбачається, що загальними зборами ОСББ «Сакура» ухвалено рішення про виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення капітального ремонту системи опалення з підключенням будинку до централізованого опалення від КП ВМТЕ та звернутися до ВМР за допомогою у підключенні будинку до мереж централізованого опалення за допомогою програми співфінансування з міським бюджетом, у зв`язку з тяжким фінансовим становищем об`єднання і наявністю боргів попереднього періоду за спожитий газ перед АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». «За» проголосувало 128 осіб, «проти» - 1 особа, із загальної кількості співвласників будинку – 176 осіб; у голосуванні взяли участь співвласники будинку в кількості 129 осіб (а. с. 32).
Рішенням загальних зборів ОСББ «Сакура» (протокол № 4 від 21 липня 2024 року) визначено розмір внеску для проведення капітального ремонту системи опалення та гарячого водопостачання із встановленням ІТП (з погодозалежним регулюванням) за програмою співфінансування з ВМР із залученням коштів міського бюджету. Встановлено для проведення зазначених робіт одноразовий внесок у розмірі 80,00 грн. за 1 кв. м. загальної площі. На квартири з автономним опаленням (квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 ) вказане нарахування не проводити. «За» проголосувало 128 осіб, «проти» - 10 осіб, із загальної кількості співвласників будинку – 176 осіб; у голосуванні взяли участь співвласники будинку в кількості 138 осіб (а. с. 32 зворот).
Рішенням загальних зборів ОСББ «Сакура» (протокол № 5 від 16 лютого 2025 року) затверджено обрання управителя багатоквартирним будинком ПП «Добробуд-Він» та затверджені умови договору, в тому числі ціни на вартість послуги з 01 березня 2025 року, при цьому враховано, що до вартості послуг в березні 2025 року слід додати суму заборгованості – 115 500,81 грн., яка виникла перед ТОВ «Енера», ПП «Добробуд-Він» для 1-го поверху в лютому – 20,18 грн. за м кв. (в подальшому 6,50 грн. за м. кв.), для 2-10 поверхів в лютому – 22,52 грн. за м кв. (в подальшому – 9,00 грн за м кв.). Затверджена необхідність погашення наявного боргу перед НАК «Нафтогаз» та іншими контрагентами, шляхом розділення між всіма співвласниками разового внеску у розмірі 6000,00 грн. з квартири (власники квартир з автономним опаленням сплачують 10 %, тобто 600 грн. з квартири). В Єдиному рахунку обов`язково зазначити погашення боргу. «За» проголосувало 90 осіб, «проти» 5 осіб, із загальної кількості співвласників будинку – 176 осіб; у голосуванні взяли участь співвласники будинку в кількості 106 осіб (а. с. 33-34).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до рішення загальних зборів ОСББ «Сакура» (протокол № 5 від 16 лютого 2025 року) більшістю голосів вирішено погашати наявний борг перед НАК «Нафтогаз» та іншими контрагентами здійснення якого проводити шляхом розділення між всіма співвласниками разового внеску у розмірі 6000,00 грн. з квартири (власники квартир з автономним опаленням сплачують 10%, тобто 600,00 грн. з квартири). В Єдиному рахунку обов`язково зазначити погашення боргу. При цьому суд встановив, що вказані рішення ОСББ «Сакура» співвласниками не оскаржувалися, тому вони чинні, і такі, що підлягають обов`язковому виконанню усіма співвласниками.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Згідно з положеннями ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, тобто володіння майном (або майновими правами) тягне за собою обов`язки та відповідальність.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. 
Згідно положень частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Частиною першою статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.
До виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема: питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд (частина 9 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (частина 4 статті 14) і Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (частина 2 статті 6) визначено, що здійснення (реалізація) співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на те, що рішення про погашення наявного боргу перед НАК «Нафтогаз» та іншими контрагентами шляхом розділення між всіма співвласниками разового внеску у розмірі 6000,00 грн. з квартири, ухвалено загальними зборами ОСББ «Сакура» більшістю голосів і це рішення співвласниками не оскаржувалося, є чинним і таким, що підлягає обов`язковому виконанню кожним із співвласників.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивача, які при тому є безпідставними, не пов`язані із встановленими по даній справі обставинами та не ґрунтуються на вимогах матеріального закону, що викладено в мотивувальній частині цієї постанови.
Щодо посилання позивача на ряд постанов Верховного Суду, у тому числі на постанову від 07 грудня 2022 року у справі № 753/8902/20-ц, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі №766/20797/18 (провадження № 14-137цс20), на постанову Об`єднаної Палати у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц. 
Такі міркування не заслуговують на увагу, оскільки у цих постановах Верховного Суду встановлені зовсім інші фактичні обставини, відмінні від обставин, встановлених у даній справі; із цих обставин випливають інші правовідносини сторін, до яких застосовані інші правові норми, що унеможливлює у даному випадку застосування положення частини 4 статті 263 ЦПК України.
Отже, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази й надав їм належну оцінку, згідно зі статтями 76-80, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. М. Стадник  	

Повний текст судового рішення складений 04 лютого 2026 року