Справа № 577/6897/25
Провадження № 2-а/577/6/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 січня 2026 року       м.Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галян С.В., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мірошниченко А.М., звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову від 16.06.2025 року АП № 1351, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження в справі закрити. Вимоги обгрунтовує тим, що 16.06.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 був розглянутий протокол про адміністративне правопорушення від 05 червня 2025 року та ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Суть правопорушення, зазначена наступна: у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 26.03.2025 року не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи оповіщеним про необхідність прибуття з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправки до місця проходження військової служби. Таким чином порушив вимоги абзацу 2 частини 1 та 3 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 -1 КУпАП, в особливий період. Протокол про адміністративне правопорушення на який йде посилання у постанові, позивач наручно не отримував та свій підпис на ньому не ставив. Вважають, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи, а дії співробітників ТЦК та СП при складанні адміністративного матеріалу та винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушували права позивача. Позивач не погоджується з даною постановою, з наступних підстав. Так, у постанові від 16.06.2025 року відповідачем вказано, що позивач не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи оповіщеним про необхідність прибуття з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправки до місця проходження військової служби. Тобто формально об`єктивна сторона вчиненого діяння позивача виражається в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності, яка полягає у неявці до місця, визначеного у повістці, для відправлення до військової частини для проходження військової служби. Що формально створює ознаки кримінального правопорушення. Кримінальне провадження вище за адміністративне: Кримінальний злочин - це значно тяжчий проступок, ніж адміністративне правопорушення, тому він має пріоритет. Якщо є ознаки кримінального злочину, справу мають розглядати за правилами Кримінального процесуального кодексу. Особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за діяння, яке є кримінальним злочином, а також за те саме діяння не можуть застосовуватися одночасно два стягнення: кримінальне та адміністративне. Винятком може бути ситуація, коли кримінальне провадження було закрито, але в діях порушника були ознаки адміністративного правопорушення. У такому разі до нього можуть застосувати адміністративне стягнення. Строк для накладення адміністративного стягнення у такому разі - не пізніше ніж через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Відповідачем не доведено належними доказами факт отримання повістки на відправку. Крім цього, в порушення вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 не перевірив чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, повно і об`єктивно не з`ясував обставин справи, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не оцінив докази по справі, оскільки їх взагалі не було. На підставі вище наведеного можна прийти до висновку про відсутність складу правопорушення, оскільки на стороні відповідача лежить тягар доказування вини позивача та встановлення складу правопорушення та конкретизації дій чи бездіяльності позивача, а тому факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є недоведеним з боку відповідача.
Постанова АП № 1351 від 16 червня 2025 року була винесена у відсутність позивача. Конверт з поштовим відправленням від ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач, не отримував особисто, він був вкинутий листоношею у поштову скриньку сусіда по будинку, як простий лист, про що мається інформація про проведення службового розслідування. На даний час листоноша вже не працює через вчинений проступок в АТ «Укрпошта». 07 листопада 2025 року позивач отримав офіційну відповідь від АТ «Укрпошта» про результати проведеної службової перевірки. Строк оскарження постанови складає 10 днів. Враховуючи, що з даною постановою позивач ознайомився в жовтні місяці, а за офіційним трек номером рекомендований лист був вручений то процесуальний строк на звернення з відповідною позовною заявою до суду пропущений через дії співробітника АТ «Укрпошта» є підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 20).
01.12.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 05.06.2025 року уповноваженою особою - солдатом взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 1351 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відповідає приписам КУпАП та містить всі необхідні реквізити. При складанні протоколу було: - роз`яснено суть вчиненого порушення (неявка за викликом до ТЦК та СП), зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП; - зафіксовано відсутність будь-яких пояснень, клопотань та зауважень щодо змісту протоколу; - у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повідомлено про наступний розгляд справи, призначений на 10 год. 00 хв. 16.06.2025 року (тобто не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; - вручено другий примірник протоколу. Згідно приписів ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Шляхом проставлення особистого підпису у відповідних графах бланку протоколу, ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення із суттю адміністративного правопорушення, з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з часом та місцем розгляду справи, підтвердив відсутність клопотань і зауважень щодо змісту протоколу. Вимогами статті 268 КУпАП унормовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання про перенесення розгляду справи із зазначенням поважності причин неявки від ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, чи його представника ні в усному, ні в електронному або письмовому вигляді до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не входить до виключного переліку справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою (абз. 2 ст. 268 КУпАП). Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 має повний вік - 54 роки, відноситься до категорії військовозобов`язаних громадян України, за якою і перебуває на відповідному обліку; не виконав обов`язку щодо явки за викликом (повісткою) до ТЦК та СП без поважних причин.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, пов`язаного з неявкою за викликом до ТЦК та СП, безапеляційно підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 року № 1351; 2) розпискою про отримання повістки № 1299.
Щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення. Даний факт достеменно спростовується наявністю підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідних графах складеного протоколу (щодо ознайомлення із суттю вчиненого правопорушення, роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про час та місце розгляду справи, отримання другого примірника протоколу). Щодо відсутності доказів вручення повістки. Пунктом 88 Порядку № 560 визначено, що на основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору (у разі потреби) резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження військової служби вручається під особистий підпис або надсилається районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу їх місця проживання. Відповідно до п. 28 Порядку № 560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
За змістом ст. 27 Порядку № 560, під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів, зокрема, з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. Згідно приписів п. 30 Порядку № 560, повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.
Згідно із п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки.
До матеріалів адміністративного провадження № 1351 відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, долучено копію розписки про отримання позивачем повістки № 1299 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 18 год. 00 хв. 26.03.2025 року з метою оформлення призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження військової служби. Викладене достовірно підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 про необхідність виконання обов`язку щодо явки до ТЦК та СП за викликом (повісткою).
Щодо неможливості притягнення позивача до адміністративної відповідальності за діяння, яке є кримінальним злочином. За зверненням ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.04.2025 року, слідчим відділом Конотопського РВП ГУНП в Сумській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025200450000397, внесеному до ЄРДР від 12.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме за фактом ухилення від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , що виразилося у неприбутті за повісткою у визначений час до пункту попереднього збору військовозобов`язаних з метою відправки до військової частини НОМЕР_1 . Постановою старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 25.04.2025 року кримінальне провадження № 12025200450000397, внесене до ЄРДР від 12.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - закрито, у зв`язку з відсутністю складу злочину. Оскільки в діях ОСОБА_1 після закриття кримінального провадження вбачалися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 05.06.2025 року відносно нього уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 , з дотриманням вимог ст. 61 Конституції України, ст.ст. 9, 38, 235, 245, 254, 256 КУпАП, було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1351, за результатом розгляду якого винесено оскаржувану постанову. Таким чином, твердження представника позивача щодо неможливості притягнення особи до адміністративної відповідальності за наявності факту вчинення кримінального правопорушення є достеменно спростованими.
Заявлені аргументи на обґрунтування позовних вимог є нічим іншим як спробою ухилення від адміністративної відповідальності за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; адміністративний позов жодними належними, допустимими, достовірними і ствердними доказами не обґрунтований.
За наявності підтвердженого факту вчинення адміністративного проступку (неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 ), постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.06.2025 року № 1351 відносно ОСОБА_1 винесена у межах повноважень, за результатом повного, об`єктивного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням регламентованої законом процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю, а тому підстави для її скасування відсутні. 
21.12.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що отримавши 26.03.2025 року під підпис повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач був зобов`язаний з`явитися на визначену дату - 26.03.2025 року з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправки до місця проходження військової служби. Факт отримання повістки підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах адміністративної справи. Оскільки, ОСОБА_1 не з`явився у строк визначений у повістці, 04.04.2025 року за вих. № 1302 відносно нього було сформоване повідомлення про кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України, яке було надіслане до відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП України в Сумській області. 25.04.2025 старшим слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП у Сумській області винесено постанову про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України (ЄРДР № 12025200450000397). 05.06.2025 року в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1351 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Пояснень та зауважень під час складання протоколу позивач не мав, а отже не заперечував своєї вини. Протокол про адміністративне правопорушення № 1351 від 05.06.2025 року був підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав під підпис. А тому твердження позивача про те, що примірник протоколу про адміністративне правопорушення йому не надавався, а також те, що особистий підпис в протоколі він не ставив, є недостовірними. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено інформацію про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. 16.06.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було винесено постанову АП № 1351 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно та всебічно встановлено обставини вчиненого правопорушення, а також вірно застосовано норми матеріального права. Постанова у справі є обгрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 стосовно скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.06.2025 АП № 1351.
До відзивів додані матеріали, на підставі яких ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положеннями ст. 9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС).
Статтями 74-76 КАС регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За положеннями частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч. 1 ст. 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а загальні засади проходження в Україні військової служби закріплені в Законі України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до абзацу другого частини першої та абзацу другого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
Згідно абзацу третього частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
Згідно абзацу третього частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
З Витягу із Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 527 від 23.12.2024 року вбачається, що помічника гранатометника взводу охорони першого відділу солдата ОСОБА_3 допущено до складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП у ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 55).
Згідно протоколу № 1351 від 05.06.2025 року, мовою оригіналу: «26.03.2025 року о 18 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , в особливий період, під час мобілізації, не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи оповіщеним 26.03.2025 року про необхідність прибуття, відповідно до отриманої ним повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправки до місця проходження в/служби. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої та частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-ІХ, до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці першому частини першої та абзаці другому частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а також вимоги абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-ІХ, до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці третьому частини 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу). Громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. (Законом № 3696-ІХ від 09.05.2024 року внесено зміни до ст. 210-1 КУпАП. Якщо датою вчинення правопорушення є дата, яка передує 19 травня 2024 року, то правопорушенні кваліфікується за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції Закону №1357-ІХ від 30.03.2021, як діяла до 19.05.2024 року; Відповідно до статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають). Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 16.06.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет № 3)» (а.с. 29-31). 
Суд звертає увагу на те, що вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 .
Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто вказана норма відсилає до інших нормативно-правових актів.
Згідно Постанови АП № 1351 від 16.06.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка є предметом судової перевірки, ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що, мовою оригіналу: «05 червня 2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдатом взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , був складений протоко про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , який о 18.00 годин 26.03.2025 року в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи оповіщеним, про необхідність прибуття, до ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправки до місця проходження військової служби. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої та частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-ІХ, до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці першому частини першої та абзаці другому частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а також вимоги абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-ІХ, до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці третьому частини 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу). Громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП» (а.с.7).
Судом встановлено, що матеріали справи містять постанову від 25.04.2025 року старшого слідчого СВ Конотопського РВ ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12025200450000397 від 12.04.2025 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України в якій, крім іншого, зазначено: «04.04.2025 року до чергової частини ВПД №1 (м.Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області надійшло письмове звернення від ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 26.03.2025 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканець АДРЕСА_3 , який підлягає мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом №2105-ІХ від 02.02.2022 року, після проходження медичного огляду позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , якою був визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, не прибув на пункт попереднього збору військовозобов`язаних з метою відправки до військової частини НОМЕР_1 . При дослідженні наданих ІНФОРМАЦІЯ_9 відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 26.03.2025 року отримав направлення на проходження ВЛК, в цей же день визнаний комісією придатним до служби, про що йому було оголошено під відео, та вручено під особистий підпис бойову повістку про відправку 26.03.2025 року о 18:00 год. Перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом всього дня, на відеозаписі зафіксовано, що о 16:54 год. 26.03.2025 ОСОБА_1 підтверджує отримання повістки, та говорить що не відмовляється від проходження військової служби, проте в цей день не може вирушити до військової частини з особистих причин, які представник ІНФОРМАЦІЯ_3 не надає можливості останньому озвучити, так як постійно його перебиває. Таку позицію ОСОБА_1 представник РТЦК та СП розцінюється як ухилення від мобілізації та пропонується ОСОБА_1 написати письмову заяву про відмову від служби. ОСОБА_1 надалі погоджується написати заяву, але просить можливості викласти текст заяви як вважає за потрібне, проте представник ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечує та початок заяви надиктовує ОСОБА_1 , де вказано про те, що ОСОБА_1 саме відмовляється від проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини 26.03.2025 року о 18:00 годині як це зазначено у повістці, а далі причини відмови просить викласти самостійно. ОСОБА_1 у розмові з представником ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно заперечує, той факт, що він повністю відмовляється від проходження служби, та акцентує увагу саме на тому, що не може вирушити до військової частини саме в цей день, тобто 26.03.2025 року. Аналізуючи встановлені обставини у кримінальному провадженні, це зокрема, той факт, що ОСОБА_1 одним днем пройшов ВЛК, отримав бойову повістку та мав о 18:00 год. цього ж дня вирушити на службу до військової частини, що позбавляє можливості належним чином зібратися, окрім цього ОСОБА_1 весь час знаходився у приміщенні центру комплектування, чим продемонстрував відсутність наміру переховуватись від представників РТЦК навіть коли мав можливість піти, що підтверджується показами допитаного як свідка працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування було встановлено, що у діях ОСОБА_1 ознак ухилення від мобілізації виявлено не було, оскільки останній повністю пройшов військово-лікарську комісію, таким чином оновив військово-облікові дані, та отримав бойову повістку під особистий підпис не відмовляючись від служби. Проте у зв`язку і з тим, що відправка до військової частини мала бути в той же день, тобто 26.03.2025 року, він просив представника ІНФОРМАЦІЯ_3 перенести відправку на інший період, що йому не було погоджено та розцінено небажання вирушати в той день до військової частини, як відмову від проходження військової служби та ухилення від мобілізації. Вивченням матеріалів наданих ІНФОРМАЦІЯ_9 , зокрема відеозаписів направлення ОСОБА_1 на ВЛК, вручення повістки та в подальшому фіксування відмови вирушати до військової частини, стало відомо те, що всі ці дії проводилися в один день, тобто 26.03.2025 року без надання можливості повернутися додому щоб зібратися, при цьому на момент необхідності прибуття до центру комплектування для відправки до військової частини, ОСОБА_1 фактично знаходився на місці збору, що підтверджується відеозаписами що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, що піддає під сумнів наявність прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення кримінального правопорушення передбачений ст.336 КК України. З урахуванням всіх обставин, які зазначені вище, вбачається те, що відсутня суб`єктивна сторона складу вчинення кримінального правопорушення, а саме у діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на ухилення від мобілізації.»
Враховуючи викладене, суд зауважує, що під час призову по мобілізації комунікація між державою в особі ТЦК та військовозобов`язаними громадянами відбувається через повістки - для уточнення даних, проходження медкомісії тощо. Повістка на відправку - це фінал мобілізаційної процедури: її виписують людині, яка визнана придатною до військової служби та пройшла психологічно-професійний відбір у військо. Повістка на відправку означає категоричний припис про відправлення на збірний пункт. Вона вручається особисто і зобов`язує у визначений день і час з`явитись за конкретною адресою. Для подальшої відправки до визначених у мобілізаційному розпорядженні військової частини, де чоловік чи жінка будуть служити.
Отже суд може зробити висновок, що обставини які викладені в протоколі № 1351 від 05.06.2025 року та постанові АП № 1351 від 16.06.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка є предметом судової перевірки, спростовуються постановою від 25.04.2025 року старшого слідчого СВ Конотопського РВ ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12025200450000397 від 12.04.2025 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надані докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
А отже, вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та об`єктивної сторони правопорушення.
За таких обставин в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП .
Враховуючи вищевикладені обставини, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.210-1 Кодексу України АП № 1351 від 16.06.2025, про накладення штрафу у розмірі 17000 грн., та закриття провадження справі.
Керуючись: ст.ст. 286, 72-77, 139, 271, 272 КАС України, ст.ст. 9, 210-1, 251, 283 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати Постанову АП № 1351 від 16.06.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України. 
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 )
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ). 

Суддя        С.  В. Галян