Справа № 162/1120/25 	Головуючий у 1 інстанції: Цибень О. В. 	
Провадження № 22-ц/802/227/26  	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О. І.,
суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К., 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила змінити спосіб та розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції – до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого Указами Президента України неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції урахував наведену інформацію та дійшов вірного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі з метою захисту прав особи на участь у розгляді справи.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач ОСОБА_2 не надав доказів про об`єктивну неможливість його участі у розгляді справи – відхиляються апеляційним судом. оскільки зупинення провадження у справі відбулося за заявою відповідача у зв`язку із його перебуванням на військовій службі в ЗСУ, позивачем цей факт не спростовано, а в повноваження суду не входить самостійне відшукування доказів на спростовування наданих сторонами доказів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, зроблено висновки, що під час дії воєнного стану суди мають виходити з того, що: Збройні Сили України та інші військові формування автоматично вважаються переведеними на воєнний стан. Тому для застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не потрібно додаткових підтверджень цього факту. Належним доказом для зупинення провадження є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі — військовий квиток, наказ командира тощо.
Наявними у матеріалах справи довідками та наказами командира військової частини НОМЕР_1 підтверджується перебування відповідача ОСОБА_2 на військовій службі.
Саме з цих підстав ним і заявлено суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що зупинення провадження у справі є порушенням прав учасників справи, а саме неповнолітньої дитини відповідача – відхиляються апеляційним судом, оскільки право дитини на утримання забезпечене судовим рішенням про стягнення аліментів, яке виконується.
Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.
Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.
Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.
У цивільному процесі стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі.
Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.
Ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця, як сторони у справі.
Беручи до уваги наведені вище правові норми законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зупинення провадження у справі.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, постановленої з додержанням норм процесуального права. 
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий – суддя 

Судді