ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року	справа № 380/19667/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними та скасування наказів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 №2772 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2025 №266 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 з 10 вересня 2025 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 10.09.2025 позивач був примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня позивача Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №2772 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 . На виконання вказаного Наказу №2772 позивач 10.09.2025 доставлений представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 і відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2025 № 266 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Позивач вважає дії відповідачів протиправними, оскільки як військовозобов`язаний відповідно до абз.15 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 від 22 січня 2021 року. Позивач має дитину віком до 18 років, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 19 травня 2021 року. Дружина позивача проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_8 з 26.09.2020, що підтверджується довідкою від 11.08.2025, контрактом про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах рядового складу від 24.06.2020, військовим квитком серії НОМЕР_9 . 10.09.2025.
Позивач зазначає, що після примусової доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , незважаючи на те, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 повідомлено та надано копії вищезгаданих документів начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він не підлягає мобілізації. Відповідачу також повідомлено і представлено для огляду мобільний додаток «Резерв+» на підтвердження того, що система реєстру Оберіг не знаходить даних про службу його дружини і ця проблема в отриманні відстрочки є в безпосередньому причинному зв`язку з діями/бездіяльністю Міністерства оборони України, які вносять дані в реєстр Оберіг. Незважаючи на наявність у позивача законодавчих підстав для отримання відстрочки від мобілізації, його малолітня дитина залишилася фактично без тата і мами, оскільки після протиправної мобілізації позивача обоє батьків проходять службу в ЗСУ. З врахуванням викладеного просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказав, що Військова частина НОМЕР_1 видаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу діяла на підставі іменного списку, наданого ІНФОРМАЦІЯ_6 , та виходила з презумпції належного виконання цим органом обов`язку щодо перевірки наявності або відсутності підстав для надання відстрочки. Перевірка таких підстав та надання відстрочок не належать до компетенції військової частини. Згідно з п. 14 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міноборони, затвердженої наказом МО України №280 від 15.09.2022, зарахування військовозобов`язаного до списків особового складу здійснюється в день прибуття на підставі іменних списків команд, приписів та документів, що посвідчують особу. У межах повноважень військова частина НОМЕР_1 на підставі наказу №266 від 10.09.2025 зарахувала позивача, направленого з ІНФОРМАЦІЯ_3 до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставила його на всі види забезпечення та призначила на посаду курсанта. Відтак протиправних дій військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування позивача до списків особового складу немає. Призов позивача ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням установленої процедури. У зв`язку з цим зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира частини від 10.09.2025 № 266 є правомірним. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання зазначеного наказу протиправним та його скасування. 
Крім того відповідач вказує, що порядок звільнення військовослужбовців із військової служби регламентовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Вказаним нормативно-правовим актом не передбачено можливості звільнення військовослужбовця з військової служби шляхом скасування судом наказу про його призначення (зарахування) до військової частини. Слід зазначити, що рішення про мобілізацію та призов мають індивідуальний характер і є актами разової дії, які вичерпують свою юридичну силу після реалізації - у даному випадку після фактичного призову позивача та його направлення для проходження військової служби. Відтак, після видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 №266 між сторонами виникли нові правовідносини, пов`язані з проходженням військової служби, правове регулювання яких здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та згаданим Положенням. Вказаними актами не передбачено можливості припинення таких правовідносин шляхом судового скасування раніше виданого наказу про призначення до військової частини. Такий спосіб не є юридично ефективним та не призведе до фактичного поновлення порушеного права. Отже, оскаржуваний наказ вже реалізований, а вимоги позивача про його скасування без прийняття окремого рішення про звільнення з військової служби не матимуть правових наслідків щодо зміни його статусу військовослужбовця та не забезпечать ефективного захисту його прав і законних інтересів.
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на дату розгляду справи відзиву на позовну заяву не подав.
Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 , що не заперечується сторонами.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 22.01.2021, позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 .
Під час шлюбу у подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 19.05.2021.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_8 від 11.08.2025 №2827 солдат ОСОБА_4 з 26.09.2020 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_8 . Вказане також підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи копіями Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 24.06.2020 та військового квитка серії НОМЕР_9 .
Позивачу 24.07.2025 виповнилось 25 років, після чого ним через застосунок «Резерв+» скеровано запит на отримання відстрочки від мобілізації. Згідно з отриманим 27.08.2025 сповіщенням, позивачу не надано відстрочки у зв`язку з тим, що в реєстрі «Оберіг» не знайдено даних про військову службу дружини позивача.
Під час проведення заходів оповіщення, мобілізації населення та пошуку осіб, які ухиляються від мобілізації, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 10.09.2025 виявлений громадянин України ОСОБА_1 . Для уточнення облікових даних позивача доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.09.2025 № 2772 позивач призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_5 . Підстава: поіменний список №19803 від 10.09.2025.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 солдата ОСОБА_1 зараховано до списку особового складу військової частини та на всі види забезпечення з 10.09.2025.
Не погоджуючись з призовом на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
За нормами ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Пунктом 12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Так, зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає: механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів; процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 (далі - Порядок № 560) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Суд встановив, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.09.2025 року № 2272 солдат ОСОБА_1 призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_5 .
Водночас, відповідно до наявних у справі доказів позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_4 , яка проходить військову службу за контрактом із 26.09.2020 та на утриманні у подружжя перебуває донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ визначено підстави та осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст.23 Закону №3543-ХІІ (в редакції станом на момент призову позивача на військову службу) призову на військову службу під час мобілізації, не підлягають жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
З урахуванням положень вказаної норми Закону №3543-ХІІ суд зазначає, що позивач має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Водночас, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначена обставина належним чином не перевірена та не з`ясована, що призвело до прийняття оскаржуваного наказу та мобілізації позивача з порушенням встановленого законодавством порядку.
В контексті наведеного суд враховує, що відповідно до ч.7 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що відповідно до п.8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до абз.9 пункту 11 Положення №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
З наведеного слід дійти висновку, що обов`язок щодо перевірки наявності відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання покладено на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а тому відповідач мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією. 
Відповідно до статті 23 Закону №3543-XII позивач на момент виникнення спірних правовідносин мав право відстрочку від призову на військову службу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 22.01.2021, свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_7 від 19.05.2021, контрактом про проходження громадянина України військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового складу від 24.06.2020, довідкою ВЧ НОМЕР_8 від 11.08.2025 №2827, військовим квитком серії НОМЕР_9 від 21.07.2020, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Ба більше, матеріали справи не містять доказів того, що позивач виявив бажання проходити службу за мобілізацією. 
Крім цього суд звертає увагу, що позивачем в застосунку «Резерв+» в серпні 2025 року надіслано заявку на отримання відстрочки, яка не надана йому з технічних причин — оскільки в реєстрі «Оберіг» не знайдено даних про військову службу дружини позивача. Водночас, питання наявності чи відсутності у позивача права на відстрочку від призову під час мобілізації мало бути предметом перевірки ІНФОРМАЦІЯ_10 під час звірки облікових даних.
З цих підстав суд дійшов висновку, що неналежне виконання посадовими особами відповідача-1 визначених Порядком №560 обов`язків, в частині перевірки підстав надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, призвело до порушення прав позивача та протиправного призову його на військову службу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наказ відповідача-1 №2772 від 10.09.2025 в частині призову на військову службу під час мобілізації позивача є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 №266 суд зазначає таке.
Суд встановив, що згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 №2772 від 10.09.2025 позивач призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений до військової частини НОМЕР_5 . 
Водночас наказ №266 від 10.09.2025 про зарахування позивача до списку особового складу військової частини та всі види забезпечення прийнято командиром військової частини НОМЕР_1 . 
Відповідно до п.32 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міноборони, затвердженої наказом МО України №280 від 15.09.2022, зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється у день прибуття військовослужбовців (прийому на роботу працівників) до військової частини.
Підставою для видання наказу про зарахування до списків особового складу військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця. До списків особового складу військової частини не зараховуються особи, відряджені з інших військових частин. Зараховування до списків особового складу військової частини або виключення із них здійснюється із поіменним зазначенням кожного військовослужбовця в наказі по стройовій частині.
Відповідачем-2 не надано доказів включення позивача до до іменних списків військовослужбовців для зарахування до особового складу військової частини НОМЕР_1 , оскільки наказом відповідача-1 ОСОБА_1 згідно з іменними списками направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .
Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 не доведено наявності підстав для прийняття наказу №266 від 10.09.2025 (по стройовій частині), в частині зарахування позивача до списків особового складу частини та призначення на посаду, відтак такий наказ суд вважає протиправним. 
Крім цього суд враховує, що позовна вимога про скасування наказу №266 від 10.09.2025 є похідною від основної позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №2772 від 10.09.2025. У зв`язку з встановленням судом протиправності наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 №2772 від 10.09.2025 в частині призову позивача на військову службу, протиправним є також і наказ Військової частини НОМЕР_1 №306 від 10.09.2025 про зарахування ОСОБА_1 до списку особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
При цьому суд відхиляє доводи відповідача-2 про відсутність підстав для скасування оскаржуваних наказів у зв`язку з припиненням їх дії в момент реалізації. Суд зазначає, що встановлення судом факту незаконного призову позивача на військову службу під час мобілізації свідчить про протиправність таких наказів відповідача, а тому має наслідком їх скасування. 
Водночас суд звертає увагу, що скасування оскаржуваних наказів не є автоматичною підставою для звільнення позивача з військової служби, оскільки таке звільнення відбувається відповідно до передбачених ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.09.2025 №2772 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .
Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2025 №266 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 з 10 вересня 2025 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан