Справа № 748/3703/25 	Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В. 	
Провадження № 33/4823/76/26 	  	
Категорія - – ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Корчового В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , учасник бойових дій, ветеран військової служби, 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 31 жовтня 2025 року, о 14 год 52 хв, на 139 км автодороги М-01, зі сторони с. Шестовиця в напрямку с. Киїнка, Чернігівського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на металевий відбійник. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху.
Крім того, 31.10.2025, о 14 год. 52 хв., на 139 км автодороги М-01, зі сторони с. Шестовиця в напрямку с. Киїнка, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, та від продуття приладу Драгер і проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою суду від 04 грудня 2025 року матеріали справ були об`єднані в одне провадження.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування скарги посилається на те, що місцевий суд взяв до уваги докази поліцейських, які здобуті з порушенням норм чинного законодавства, адже з відеозапису вбачається, що він потрапив у ДТП, внаслідок втрати свідомості, яке трапилось раптово, і втрата свідомості відбулась від перенапруження в роботі на військовій службі, а тому в його діях відсутній як елемент вини, так і об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виключає можливість його притягнення до відповідальності за даною статтею. Вказує, що він 10 разів продував два прилади алкотестера, що вже є неправомірним, і його відмова відбулась після того, як поліцейські почали тиснути на нього психологічно та примушувати його до продуття двох приладів алкотестера. Посилається на безпідставне складання поліцейським протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він перебував на службі, то відносно нього протокол мав складати працівник Військової служби правопорядку, у протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення та нормативний акт. Також зазначає, що відеозаписом зафіксовано відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Направлення на проходження огляду у медичному закладі, яке міститься у матеріалах справи, йому не було надано, з метою самостійного проходження ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того, під час складення протоколу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №499479 за ст.124 КУпАП та серії ЕПР1 №499441 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких він, 31 жовтня 2025 року, о 14 год. 52 хв., на 139 км автодороги М-01, зі сторони с. Шестовиця в напрямку с. Киїнка, Чернігівського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на металевий відбійник. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.17).
Крім того, 31 жовтня 2025 року, о 14 год. 52 хв., на 139 км автодороги М-01, зі сторони с. Шестовиця в напрямку с. Киїнка, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), та від продуття приладу Драгер і проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).
Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується:
- схемою наслідків ДТП без потерпілих, в якій відображений транспортний засіб, відбійник, місце зіткнення та сліди від коліс (а.с.18);
- поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими він 31.10.2025, о 14:52 год., керуючи транспортним засобом зі сторони с. Шестовиця в напрямку с. Киїнка, закрив під час руху очі, можливо втратив свідомість. Прийшовши до тями, побачив, що його транспортний засіб знаходиться у відбійнику. Як саме здійснив наїзд на металевий відбійник, не пам`ятає (а.с.20). 

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 «б» Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Проте, вказаних вимог ОСОБА_1 не дотримався, оскільки він, керуючи автомобілем «Mazda», не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на металевий відбійник, унаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, осіб постраждалих немає.

Отже, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, що в свою чергу спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім того, з протоколу серії ЕПР1 №499441 за ч.1 ст.130 КУпАП за ч.1 ст.130 КУпАП убачається, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на місце дорожньо-транспортної пригоди прибули працівники патрульної поліції. Автомобіль марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , який з`їхав на узбіччя дороги, стояв перпендикулярно проїжджій частині, увіткнувшись передньою частиною кузова у відбійник. Водій ОСОБА_1 перебував неподалік від транспортного засобу та повідомив, що він, керуючи автомобілем, заснув. Під час спілкування працівниками поліції було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, тремтіння пальців рук та зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився. Проте ОСОБА_1 неодноразово продував спеціальний прилад з порушеннями, а саме вдихав повітря в себе. Після невдалих спроб продуття, прилад Драгер був замінений на інший, ОСОБА_1 показали мундштук, який був запакований та запропонували знову продути, що водій і зробив. Поліцейський вказав, що він недостатньо сильно видихає, а тому результат прилад не відображає. Після чого, поліцейський запропонував пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання ще раз пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, але в результаті продуття Драгер не спрацьовував через недостатній об`єм повітря, що видихався. На місце події прибув військовий та повідомив, що він є службовою особою ВСП та який в подальшому по телефону повідомив, що виявлений військовий у нетверезому стані. Поліцейський запропонував поїхати до лікаря-нарколога в КНП «ЧОПНЛ» для огляду на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 чіткої відповіді не надавав, мовчав. Поліцейський повідомив водію, що такі дії розцінює як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права та в подальшому склав адміністративний матеріал.

Крім того, на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , ні під час відмови останнього від проходження огляду, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших доказів тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції апелянт не надав, тому такі доводи необхідно оцінювати критично.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються відеозаписом події, згідно яких в останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які встановлені працівником поліції у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта щодо не роз`яснення йому працівниками поліції всіх прав та обов`язків спростовуються, як відеозаписом, так і протоколом про адміністративне правопорушення, який містить підпис ОСОБА_1 в графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП».

Стосовно незгоди з порядком проведення огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця, який мав проводитися в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, то такі доводи були предметом розгляду суду першої інстанції та знайшли свою оцінку у судовому рішенні. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
За змістом ч.1 ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст.266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст.172-20 КУпАП
При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст.266 КУпАП.
Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст.266 КУпАП. Факт перебування його в якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.
Твердження апелянта, що його огляд на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку, визначеному ст.266-1 КУпАП ґрунтуються на хибному тлумаченні наведеної норми закону.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в справі, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу; а також, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд. 

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка є найбільш суворою. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний