ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/660/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 - доповідач,
суддів:  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  
секретар судового засідання ОСОБА_4 

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 (суддя ОСОБА_6 )
у справі № 904/660/25 
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 "

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2025 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_5 , як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 20.05.2026. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 .
Від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло клопотання, в якому ГУ просить суд зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 надати ІНФОРМАЦІЯ_4 бухгалтерську та іншу документацію, необхідну для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2024 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2024 по теперішній час.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 - задоволено. Зобов`язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 надати ІНФОРМАЦІЯ_4 бухгалтерську та іншу документацію, необхідну для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2024 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2024 по теперішній час, зокрема, але не виключно:
- статут, зміни до статуту, рішення (протоколи, накази) про створення, рішення (протоколи, накази) про припинення;
- наказ про облікову політику підприємства;
- накази на призначення (звільнення) посадових осіб;
- документи, підтверджуючі формування статутного фонду, а також документи, які підтверджують його розформування у зв`язку із ліквідацією, розрахунки із засновниками;
- первинні документи по касі та додатки до неї; авансові звіти з додатками;
- договори, контракти, угоди, специфікації, інвойси, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, тощо;
- договори купівлі-продажу товарів, про надання послуг, найму (оренди), підряду (разом з кошторисом), перевезення вантажів, зберігання тощо;
- документально оформленні повноваження на здійснення господарської операції осіб, які в інтересах платника податків одержують продукцію письмові договори, довіреності, акти керівного органу платника податків тощо;
- затверджений керівником платника податків перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна;
- первинні документи щодо придбання (одержання)/продажу (поставки) товарів або послуг накладні, акти прийому передачі, надання тощо з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, при надходженні матеріалів від постачальників чи з переробки прибутковий ордер топової форми М-4, а також акти приймання продукції за кількістю та якістю;
- первинні документи щодо транспортування продукції з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки (товарно-транспортні накладні, перевізні документи (накладні) на перевезення вантажів залізничним транспортом, тощо), а також інформація щодо вантажно-розвантажувальних робіт;
- первинні та інші документи щодо обліку руху активів всередині підприємства;
- інші облікові документи вузькогалузевого характеру, що відповідно до нормативних актів застосовуються в окремій сфері діяльності;
- розрахункові документи платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, розрахункові чеки, векселі;
- регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів та регістри бухгалтерського обліку операції по коштах, розрахунках і поточних зобов`язаннях (10, 11, 13, 15, 28, 301, 31, 34, 361, 362, 37, 40, 44, 51, 631, 632, 68, 632, 70, 71, 79, 92, 94 та інших рахунках, задіяних у проведених фінансово-господарських операціях за перевіряємий період);
- банківські виписки по рахункам за перевіряємий період;
- інформацію щодо проведених інвентаризацій за перевіряємий період;
- документи, що підтверджують право землекористування, грошова оцінка земельних ділянок, дані земельного кадастру;
- інформація стосовно наявності зареєстрованого нерухомого майна;
- договори оренди та права власності на землю;
- фінансову і статистичну звітність та адміністративні дані, в показниках яких знайшли відображення документально оформлені господарські операції;
- документи дозвільного характеру та ліцензії щодо здійснення господарської діяльності;
- відомості про виробників придбаного ТМЦ з підтвердженням сертифікатами походження, якості, відповідності та іншими сертифікатами на придбання товару, надати копії сертифікатів;
- перелік основних фондів, які перебувають у підприємства на праві власності чи користування, їх функціональне призначення та місце розташування;
- чисельність персоналу на підприємстві з наданням пояснень щодо достатності трудових ресурсів, їх кваліфікації та спеціалізації, необхідні для виконання відповідних робіт;
- інші документи, які мають відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства.
Не погодившись з вказаною ухвалою ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражним керуючим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 року у справі №904/660/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за невідповідності висновків суду обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- податковий орган проігнорував вимоги пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України та не дотримався встановленого порядку вручення наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 №3156-п від 12.05.2025 року, що свідчить про незаконність проведення податкової перевірки підприємства; 
- із заявою податковий орган звернувся до суду 16.06.2025 року, тобто після закінчення п`ятиденного строку, встановленого для проведення позапланової документальної перевірки відповідно до наказу №3156-п від 12.05.2025 року. З моменту встановленого строку для проведення перевірки та поданням клопотання до суду пройшло більше місяця; 
- доказів направлення ліквідатору боржника, як керівнику підприємства після визнання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 №3156-п від 12.05.2025 року про проведення документальної позапланової, Заявником не надано. Отже, податковим органом не надано доказів вчинення всіх передбачених законодавством дій щодо завчасного повідомлення боржника про проведення документальної позапланової перевірки контролюючим органом та проведення такої перевірки;
- складений згідно з положеннями пункту 85.6 статті 85 ПК України акт до клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 не надало;
- суд може зобов`язати надати саме докази вчинення певних дій, чи витребувати докази за обґрунтованим клопотанням іншої сторони, а не зобов`язувати учасників справи вчиняти певні дії. До компетенції суду не входить витребування (спонукання) розпорядника майна чи ліквідатора надавати податковим органам, документи щодо діяльності підприємства-боржника. Набувши статус учасника провадження у справі про банкрутство податковий орган отримує можливість знайомитися з матеріалами справи, у тому числі документами щодо фінансово-господарської діяльності боржника та звітом арбітражного керуючого. Також, норми ПК України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи чи забезпечити доступ до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності. Таким чином, приписи законодавства не передбачають можливості зобов`язання судом розпорядника майна, посадових осіб боржника чи ліквідатора надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства боржника.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду. 
Учасники провадження своїм правом на подання відзиву/пояснень щодо апеляційної скарги не скористалися.
За приписами ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні 22.01.2026 приймали участь ліквідатор ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражний керуючий ОСОБА_5 та представник ІНФОРМАЦІЯ_6 . Інші учасники провадження у справі про банкрутство, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини відсутності суд не проінформували. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі " ОСОБА_7 проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).
Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, зважаючи на те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, з огляду на обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів не вбачає наявність правових та фактичних підстав для відкладення розгляду справи та продовжує її розгляд, вважаючи за можливе здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі учасників справи, які не з`явилися.
Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності. 
Арбітражний керуючий ліквідатор боржника (апелянт) підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання податкового органу № б/н від 16.06.2025.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 вказав на необхідності залишення скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали – без змін.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Постановою суд від 20.05.2025 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ). Припинено повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №194 від 28.02.2013) ( АДРЕСА_2 ), як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ). Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 20.05.2026. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №194 від 28.02.2013) ( АДРЕСА_2 ).
16.06.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло клопотання б/н від 16.06.2025, в якому ГУ просить суд:
1. Прийняти клопотання та призначити до розгляду у судовому засіданні.
2. Задовольнити клопотання та зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №194 від 28.02.13, адреса АДРЕСА_2 ) надати ІНФОРМАЦІЯ_4 бухгалтерську та іншу документацію, необхідну для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2024 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2024 по теперішній час.
3. Про дату та час розгляду клопотання повідомити заявника відповідно до вимог чинного законодавства. 
Подане клопотання обґрунтоване наступними обставинами. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 після надходження відомостей щодо відкриття провадження у справі про банкрутство №904/660/25 було здійснено заходи з метою проведення позапланової перевірки платника податків згідно з приписами підпункту 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
ІНФОРМАЦІЯ_4 видано наказ від 12.05.2025 №3156-п про проведення документальної позапланової перевірки з 12.05.2025, тривалістю 5 робочих днів.
Так, було здійснено виїзд на податкову адресу підприємства - АДРЕСА_1 і встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб та складено акт про неможливість проведення перевірки від 12.05.2025 №1245/04-36-07-07-03/41215897.
Зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено листи №43833/6/04-36-07-07-07 від 12.05.2025 та №43838/6/04-36-07-07-07 від 12.05.2025 про надання документів для проведення документальної позапланової перевірки за адресою керівника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який направлено за податковою адресою підприємства та розпорядника майном.
У зв`язку з неможливістю проведення перевірки направлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків від 12.05.2025 №22555/5/04-36-07-07-05.
Таким чином, контролюючий орган позбавлений права провести позапланову документальну перевірку підприємства-банкрута, адже за результатами призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено відсутність платника податків за податкової адресою, що зафіксовано актом про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зв`язку із відсутністю посадових осіб та підприємства за податковою адресою.
За відсутності первинних та бухгалтерських документів платника податків (їх ненадання на запит контролюючого органу), у ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутня можливість перевірити дотримання вимог податкового законодавства та з`ясувати факт наявності грошових вимог до боржника.
Оскільки проведення перевірки не було розпочато, про що було складено акт про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зв`язку із відсутністю посадових осіб та підприємства за податковою адресою від 12.05.2025 №1245/04-36-07-07-03/41215897, у податкового органу відсутні підстави її продовжувати або зупиняти, а строк є таким, що не настав.
Крім того, із здійсненого аналізу відкритих джерел було встановлено, що по ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Єдиного державного реєстру були внесені наступні зміни: 04.02.2025 змінено засновника; 11.02.2025 змінено місцезнаходження з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 , керівника та бенефіціара. Дохід ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за 2024 рік становив 21 226 800,00 грн.
Засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ).
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.05.2025 по справі №904/660/25 Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) визнано банкрутом, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №194 від 28.02.2013) ( АДРЕСА_2 ).
Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.
Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі № 904/9631/15, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012).
У зв`язку з чим, ІНФОРМАЦІЯ_4 просить зобов`язати ліквідатора надати документи фінансово - господарської діяльності і бухгалтерського обліку банкрута за період, визначений у наказі від 12.05.2025 №3156-п та листах-запитах №43833/6/04-36-07-07-07 від 12.05.2025 та №43838/6/04-36-07-07-07 від 12.05.2025 - документи необхідні для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2024 та по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2024 по теперішній час. Зокрема, такими є: договори, додатки до договорів, специфікації, накладні, акти виконаних робіт, наданих послуг, рахунки, банківські виписки, акти звірок, фінансова звітність, регістри бухгалтерського обліку та інші первинні документи, які підтверджують дебіторську та кредиторську заборгованість тощо. При цьому вказаний перелік не обмежується лише загаданими документами, а обсяг документів, що можуть бути надані, визначається керівником Товариства та розпорядником.
Заперечуючи проти задоволення вказаного клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 ліквідатор посилався на те, що до компетенції суду не входить витребування (спонукання) розпорядника майна чи ліквідатора надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства-боржника. Набувши статус учасника провадження у справі про банкрутство податковий орган отримує можливість знайомитися з матеріалами справи, у тому числі документами щодо фінансово-господарської діяльності боржника та звітом арбітражного керуючого.
Також, ліквідатор зазначив, що норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи чи забезпечити доступ до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності. Таким чином, приписи законодавства не передбачають можливості зобов`язання судом розпорядника майна, посадових осіб боржника чи ліквідатора надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства боржника. 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 б/н від 16.06.2025 задоволено.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).
На час відкриття провадження у даній справі про банкрутство набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.
За приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків, зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 №3156-п від 12.05.2025 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », визначено провести перевірку товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2024 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2024 по теперішній час. 
Так, відповідно підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, з метою особистого вручення вищевказаного наказу, було здійснено вихід на податкову адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Працівниками податкового органу за результатами виїзду за адресою боржника було складено Акт №1245/04-36-07-07-03/41215897 від 12.05.2025 року, зі змісту якого вбачається, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 12.05.2025 було здійснено вихід на податкову адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою проведення документальної позапланової перевірки. 
За результатами виходу на податкову адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було встановлено відсутність підприємства та посадових осіб підприємства за адресою: АДРЕСА_5 , що унеможливлює вручення наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 №3156-п від 12.05.2025 року та розпочати перевірку.
Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу керівника та розпорядника майна Боржника направлявся запит про надання документів фінансово-господарської діяльності, що не дало результатів.
Між тим, колегія суддів звертає увагу, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України).
Як передбачено пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відповідно до п 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Податковий кодекс визначає строки, на які може бути продовжена перевірка. Продовження перевірки оформлюється окремим наказом, та вручається згідно зі ст. 42 Податкового кодексу України.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.
Зі змісту представленого ІНФОРМАЦІЯ_6 наказу №3156-п від 12.05.2025 року документальна позапланова виїзна перевірка мала бути проведена з 12.05.2025 тривалістю 5 робочих днів.
Із заявою про витребування оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів податковий орган звернувся до суду першої інстанції 16.06.2025, тобто після закінчення п`ятиденного строку, встановленого для проведення позапланової документальної виїзної перевірки відповідно до наказу №3156-п від 12.05.2025 (поза межами процедури перевірки).
Відповідно до п. 82.4. ст. 82 Податкового кодексу України, проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єкта малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Проте, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про вчинення контролюючим органом передбачених Кодексом дій для належного та завчасного надіслання на його адресу Боржника наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки, зупинення чи продовження строку проведення перевірки.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що як вже було зазначено, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. 
З Акту від 1245/04-36-07-07-03/41215897 від 12.05.2025 року вбачається, що представники ІНФОРМАЦІЯ_7 з`явилися 12.05.2025 за адресою ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою вручення наказу на перевірку №3156-п від 12.05.2025, пред`явлення направлення на перевірку та проведення самої перевірки, втім вручення наказу не відбулось за відсутності підприємства та посадових осіб боржника.
Апеляційний господарський суд наголошує, що невиявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення, а фіксація відсутності посадових осіб боржника за його податковою/юридичною адресою не може свідчити про вручення наказу в розумінні пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України.
За правовою позицією Верховного Суду (постанова від 06.07.2022 у справі №908/564/21), не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення. 
Водночас, до заяви ІНФОРМАЦІЯ_7 не надано доказів надіслання або вручення керівнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до початку проведення перевірки наказу №3156-п від 12.05.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що є обов`язковою умовою для виникнення права на проведення відповідної перевірки.
Отже, матеріали справи не містять, а апелянтом не надано доказів пред`явлення або надіслання боржнику наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 №3156-п від 12.05.2025 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
При цьому висновок про неможливість проведення виїзної перевірки зроблений, у зв`язку із відсутністю посадових осіб Боржника за місцезнаходженням за результатом одного виходу представників податкової. Акт не містить інформації про їх повторний вихід (у інший робочий час).
Колегія суддів зазначає, що доказів вручення або надіслання керівнику, як і арбітражному керуючому ОСОБА_5 (який до 20.05.2025 виконував функції розпорядника майна боржника, а з 20.05.2025 - ліквідатора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), до початку проведення перевірки копії наказу №3156-п від 12.05.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення матеріали справи не містять. При цьому як слідує з клопотання податкового органу було відомо, що фактично ОСОБА_5 з моменту свого призначення виконує функції керівника боржника за місцем знаходження саме офісу арбітражного керуючого (ліквідатора).
Отже, податковим органом не надано доказів вчинення всіх передбачених законодавством дій щодо своєчасного повідомлення боржника про проведення документальної позапланової виїзної перевірки контролюючим органом та проведення такої перевірки, з якою пов`язується можливість отримання документів фінансово-господарської діяльності за перевіряємий період.
В свою чергу, відповідно до положень п. 10 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. А наказ про призначення податкової перевірки боржника арбітражному керуючому ОСОБА_5 , як ліквідатору в подальшому не направлявся і обставин щодо відмови ліквідатора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у проведенні вказаної перевірки судом не встановлено.
Відповідно до п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Згідно ж з умовами п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, виникає після початку самої перевірки.
Пунктом 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Відповідно до п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.
ІНФОРМАЦІЯ_4 не надало суду складений відповідно до п. 85.6 статті 85 ПК України Акт. 
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що згідно з пп. 20.1.38. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Кодексом.
Натомість в силу приписів п. 85.5. ст. 85 Податкового кодексу України забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
У постанові від 14.03.2023 у справі № 640/5814/21 Верховний Суд зазначив, що: «у Податковому кодексі України не має визначення поняття вилучення документів правоохоронними органами.
Поряд з цим питання вилучення (виїмки) документів врегульовано положеннями Кримінально - процесуального кодексу України.
Відповідно до положень статті 160 Кримінально - процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів (стаття 165 Кримінально - процесуального кодексу України).
Отже, у разі вилучення (виїмки) оригіналів або копій документів володільцю таких надається опис вилучених документів чи їх копій, а також на вимогу володільця має бути залишено копії вилучених оригіналів документів.
Факт вилучення документів відображається у протоколі слідчої дії.
З аналізу вказаних норм вбачається, що вилучення (виїмка) документів може бути проведено виключно на підставі ухвали слідчого судді, суду і таке вилучення (виїмка) має бути підтверджено документально, описом, протоколом слідчої дії, тощо.
Також, частиною другою статті 93 Кримінально - процесуального кодексу України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, у разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше».
При цьому слід зауважити, що надання документів на запит (вимогу) про витребування документів не є тотожним вилученню (виїмці) документів, це різні процесуальні дії, мають різні процедури вчинення (призначення), регулюються різними правовими нормами та мають різні правові наслідки.
Суд першої інстанції всього вищенаведеного не врахував та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 про зобов`язання ліквідатора ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 надати бухгалтерську та іншу документацію, необхідну для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2024 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2024 по теперішній час.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, на якій виникає необхідність проведення перевірки, а тому податковий орган не позбавлений права на будь-якій стадії провести позапланову перевірку, вчинивши всі необхідні дії визначені податковим кодексом для реалізації свого права на проведення такої перевірки.
У разі ухилення боржника від проведення позапланової перевірки, законодавством передбачені відповідні заходи впливу на правопорушника, зокрема, притягнення до адміністративної відповідальності.
Слід також зазначити, що проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, а процедура банкрутства врегульована Кодексом України з процедур банкрутства, норми якого, як і норми Податкового кодексу України не містять положень про те, що підприємство банкрут не може бути ліквідоване за рішенням суду чи ліквідаційна процедура має бути продовжена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки банкрута податковим органом.
Тобто, обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути підставами для зупинення процесу ліквідації господарюючого суб`єкта, а також бути перешкодою для завершення провадження у справі про банкрутство за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав.
У цьому висновку апеляційний суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 908/1974/21.
Варто відзначити, що принцип справедливості судового розгляду (ст. 6 Конвенції) в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". 
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18.07.2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21.04.2011).
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами ч. 2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
За таких умов, доводи апелянта про неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права знайшли своє підтвердження, апеляційним судом встановлено наявність правових та фактичних підстав для скасування ухвали ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 та прийняття нового рішення - про відмову у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 № б/н від 16.06.2025. 
Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.
В силу ч. 3 ст. 9 КУзПБ та ст. 287 ГПК України дана постанова апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " арбітражного керуючого ОСОБА_5 на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 у справі № 904/660/25 задовольнити.
Ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.07.2025 у справі №904/660/25 скасувати.
Постановити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 № б/н від 16.06.2025.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 04.02.2026

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя ОСОБА_3