Справа № 397/138/26 
н/п : 3/397/81/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  РНОКПП –  НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №576382, складеним 27.01.2026 поліцейським СПД №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Мельником Б.В., 27.01.2026 о 09:24 год. в селищі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, по вул. Шевченка, 68, водій керував транспортним засобом AUDI 80, номерний знак НОМЕР_2 , у якого шини мають місцеві пошкодження, що огололюють корд, чим порушив вимоги  п. 31.4.5. (б) ПДР.
Дії  ОСОБА_1  кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення повістки смс-повідомленням на номер телефону вказаний у заявці, яка доставлена йому 03.02.2026. Про причини неявки до суду не повідомив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
З урахуванням того, що судом вжиті заходи для належного сповіщення  ОСОБА_1 про час, дату і місце розгляду справи, останній був обізнаний про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його участь у розгляді даної категорії справ, з урахуванням положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності  ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП суду подано: протокол серії ЕПР1 №576382, складеним 27.01.2026 поліцейським СПД №1 (смт. Олександрівка) відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Мельником Б.В., розписку ОСОБА_2 від 27.01.2026 про зобо`язання доставити автомобіль; довідку від 29.01.2026, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та відеозаписи.
Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Суд звертає увагу, що об`єктивна сторона ч. 1 ст. 121 КУпАП полягає саме в керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. 
З відеозаписів доданих до матеріалів вбачається, що патрульний поліцейський діяв з порушенням алгоритму дій, передбачених відомчими нормативними актами. Наведені факти ставлять під сумнів законність дій поліцейських, і як наслідок законність і допустимість здобутих ними доказів.
Так, згідно з протоколом, 27.01.2026 о 09:24 год. в селищі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, по вул. Шевченка, 68, водій керував транспортним засобом AUDI 80, номерний знак НОМЕР_2 , у якого шини мають місцеві пошкодження, що огололюють корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5. (б) ПДР.
Однак, з відеозаписів не підтверджено факту керування саме  ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, оскільки видно що поліцейський автомобіль під`їхав до іншого автомобілю номерний знак НОМЕР_3 , який стояв в нерухомому стані на дорозі, а біля нього, серед інших осіб, перебував ОСОБА_1 . Надалі з відеозаписів встановлено, що відбувається складення адміністративних матеріалів.
Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які інші належні доказищодо вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Таким чином, судом встановлено, що поліцейським не виконано обов`язок щодо належного збирання доказів на підтвердження вини правопорушника у вчиненні адімінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Зазначені вище обставини свідчать про невідповідність доказів фактичним обставинам справи та у свою чергу викликають сумнів щодо неупередженості працівників поліції щодо складення протоколу. 
Суд вважає, що сам по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 та долучені до нього документи не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовна ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимогам його достатності, що є підставою для закриття провадження. 
Згідно ст. 247 ч. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження по справі на підставі ст. 247, 284 КУпАП.
Керуючись ст. 130, 247, 283-285, 289 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.І. Гайдар