Справа №450/4052/23 Головуючий у 1 інстанції:Титов А. О. 
Провадження №22-ц/811/134/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні в режимі відео-конференції представника позивача ПрАТ «СК «Універсальна» – Гусєва П.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відео-конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області в складі судді Титова А.О. від 10 грудня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року позов – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 258 209,42 грн. завданих збитків.
В іншій частині – позов залишено без задоволення. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»» 3873,08 грн витрат зі сплати судового збору.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»» на користь ОСОБА_2 42,99 грн витрат з оплати вартості експертизи.
Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
Зазначає, що у звіті №47-D/98/2 від 16.11.2021 складеного оцінювачем ОСОБА_3 , недостовірно встановлено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу – 92 544,34 грн. та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу – 736 899,99 грн., що призвело до завищеної суми виплати страхового відшкодування. Вважає, що такий звіт не може братись судом до уваги. Зазначає, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу, який призначив експертизу, в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Як вбачається із Звіту №47-D/98/2 від 16.11.2021 складеного оцінювачем ОСОБА_3 , особистий огляд оцінювачем транспортного засобу Toyota Rav 4 АВ 8334НТ на встановлення достовірних пошкоджень внаслідок ДТП, не здійснювався. Звертає увагу на те, що Позивачем не надано достатніх та достовірних доказів, що огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювався компетентними особами та належними засобами, якими було встановлено достовірність об`єму пошкоджених деталей саме внаслідок ДТП, а не при інших умовах. Повідомляє, що Згідно висновку №CE-19/114-24/7832-AB від 03.06.2024 року, експертом встановлено: ринкова вартість Транспортного засобу Toyota станом на 07.10.2021 до моменту його пошкодження внаслідок ДТП і така становить 850624,47 грн., вартість відновувального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, згідно формули, становить, 710382,44 грн. та вартість матеріального збитку, завданого властнику т.з. Toyota в наслідок ДТП, яка мала місце 07.10.2021 становить 710382,44 грн. Відповідно, судом мало бути встановлено, що розмір страхового відшкодування ТОВ «Жива Органікс» з урахуванням положень Закону та умовами договору щодо франшизи, яка становить 0 грн. у випадку ДТП, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 710382,44 грн., а також вартості залишків транспортного засобу у розмірі 381950,00 грн. становить 328432,44 грн. (710382,44 грн. – 381950,00 грн. = 328432,44 грн.) а не зазначену судом суму – 438 209, 42 грн.
В судове засідання в режимі відео-конференції окрім представника позивача ПрАТ «СК «Універсальна» – Гусєва П.В., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача – в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 11, 22, 526, 599, 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 75, 77, 81, 82, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272  ЦПК України, ст.ст. 6, 22, 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 108 ЗУ «Про страхування» та задовольняючи позов частково, – виходив з того, що 07.10.2021 відповідач порушив Правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено забезпечений Транспортний засіб Toyota. Вина відповідача встановлена Самбірським міськрайонним судом Львівської області постановою від 17.11.2021 у справі №452/3761/21, яка набрала законної сили 28.11.2021. Зазначив, що при розгляді поточної справи про цивільно-правові наслідки дій Відповідача, наведена постанова Самбірського міськрайонного суду Львівської області з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони Відповідачам – є обов`язковою для суду. В ході проведення судової експертизи, експертом встановлено, що ринкова вартість Транспортного засобу Toyota станом на 07.10.2021 до моменту його пошкодження в наслідок ДТП становить 850624,47 грн, вартість відновлювального ремонту Транспортного засобу Toyota становить 820159,42 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику Транспортного засобу Toyota в наслідок ДТП, яка мала місце 07.10.2021 становить 710382,44 грн. Вказує на те, що Транспортний засіб Toyota не є фізично знищеним, оскільки витрати на його відновлювальний ремонт (820159,42грн) не перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (850624,47 грн). При цьому, умови Договору про те, що конструктивна загибель транспортного засобу настає коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (з ПДВ) перевищує 70% дійсної вартості транспортного засобу, не можуть братись до уваги, оскільки предметом спору у цій справі є стягнення збитків з Відповідача, який не є стороною такого Договору між Позивачем та ТОВ "Живана Органікс", і така домовленість останніх в Договорі розповсюджується лише на сторін Договору. За таких обставин, розмір страхового відшкодування ТОВ "Живана Органікс", з урахуванням положень Закону та умов Договору щодо франшизи, яка становить 0 грн у випадку ДТП, вартості відновлювального ремонту у розмірі 820159,42 грн, а також вартості залишків Транспортного засобу Toyota у розмірі 381950,00 грн у даному випадку становить 438 209,42 грн (820159,42 - 381950,00 = 438 209,42). Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» та остання здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 180 000,00 грн, позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню на суму у розмірі 258209,42 грн. (438209,42 - 180 000 = 258209,42). Заперечення відповідача в частині того, що у ДТП, що мала місце 07.10.2021 винні як він так і водій Транспортного засобу Toyota – не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки будь-яких доказів винуватості водія Транспортного засобу Toyota у вчиненні ДТП в матеріалах справи відсутні, в той час як вина Відповідача – встановлена Самбірським міськрайонним судом Львівської області постановою від 17.11.2021 у справі №452/3761/21, яка набрала законної сили. Заперечення відповідача в частині сумнівності звіту №47-D/98/2 від 16.11.2021 складеного оцінювачем ОСОБА_4 щодо вартості відновлювального ремонту Транспортного засобу Toyota, судом оцінюються критично, оскільки згідно сертифікату Фонду державного майна №807/20 від 08.09.2020, ОСОБА_4 є суб`єктом оціночної діяльності, якому дозволена практична діяльність у напрямку оцінки об`єктів у матеріальній формі за спеціалізацією оцінка колісних транспортних засобів, а відповідачем, в свою чергу, доказів або змістовних доводів про недостовірність відомостей, вказаних у вищевказаному звіті – суду не представлено. Суд зазначав, що заперечення відповідача в частині того, що Позивач не запросив його до участі у огляді пошкодженого у ДПТ Транспортного засобу Toyota, також не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки Відповідачем не наведено об`єктивного підтвердження того, що його відсутність при проведенні такого огляду призвела до викривлення результатів такого огляду. Також, Відповідачем порушено питання про передачу йому пошкоджених деталей та вузлів Транспортного засобу Toyota. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Оскільки з відповідача у поточній справі стягується не вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, а збитки позивача як страховика, який здійснив страхове відшкодування з урахуванням залишення Транспортного засобу Toyota у страхувальника - ТОВ "Живана Органікс", а також з урахуванням сплати страхового відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» – підстави для передання Відповідачу пошкоджених деталей та вузлів Транспортного засобу Toyota – відсутні.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи; частина висновків суду обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; також частина обставин, які суд вважав встановленими, – не доведена, а тому рішення суду підлягає зміні.
У серпні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, а якому просили:
- стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки в розмірі 260455,14 грн.
В обґрунтування позову покликалися на те, що між ним як страховиком та ТОВ «Жива Органікс» як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/202/004930, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyota НОМЕР_1 , відповідно до умов якого, Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ТОВ «Живана Органікс» страхове відшкодування. 07.10.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого за умовами вищевказаного Договору транспортного засобу Toyota НОМЕР_1 та транспортного засобу Volkswagen НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , якого постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.11.2021 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. ТОВ «Жива Органікс» звернулась до Позивача із заявою про настання страхового випадку, а Позивач здійснив виплату страхового відшкодування першій згідно страхового акту №109919/1 у розмірі 440455,14 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» та остання здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 180 000,00 грн. За наведених обставин, Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 збитки у розмірі (440455,14 – 180 000 = 260455,14) 260455,14 грн.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (частина 1, пункт 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, (далі за текстом - ЦК України)).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частина 1 та пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина 1 статі 1187 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України).
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом – Закон)).
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1. статті 22 Закону).
Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1. статті 30 Закону).
Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (частина 1 статті 1194 ЦК України).
До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (частина 1 статті 993 ЦК України).
Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат (частина 1 статті 108 Закону України "Про страхування").
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota RAV 4, НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Жива Органікс», під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу Volkswagen Golf 3 Variant 1.8, НОМЕР_2 під керуванням відповідача. Вина відповідача встановлена Самбірським міськрайонним судом Львівської області постановою від 17.11.2021 року у справі №452/3761/21, яка набрала законної сили 28.11.2021 року.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2020 між позивачем, як страховиком та ТОВ «Жива Органікс» як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/202/004930, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyota Rav 4, НОМЕР_1 , відповідно до умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь ТОВ «Жива Органікс» страхове відшкодування (далі за текстом – Договір).
Згідно з п.10.7 Умов добровільного страхування наземного транспорту, в залежності від характеру страхового випадку, розмір страхового відшкодування обчислюється з врахуванням наступного:
Згідно з п.10.7.1 Умов добровільного страхування наземного транспорту, при конструктивній загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту (з ПДВ) згідно з умовами Договору перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку) страхове відшкодування визначається за рішенням страховика як:
Згідно з п.10.7.1.1 Умов добровільного страхування наземного транспорту, дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) за вирахуванням франшизи та вартості залишків ТЗ, визначеної шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів чи аналогічні аукціони) або шляхом здійснення оцінки майна/експертного дослідження (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку) або за згодою сторін. При цьому залишки ТЗ залишаються у Страхувальника.
Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»» 258 209,42 грн. завданих збитків, суд першої інстанції виходив з того, щотранспортний засіб Toyota RAV 4, НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Жива Органікс» не є фізично знищеним, оскільки витрати на його відновлювальний ремонт (820159,42грн.) не перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (850624,47 грн.). При цьому, умови Договору про те, що конструктивна загибель транспортного засобу настає коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (з ПДВ) перевищує 70% дійсної вартості транспортного засобу, суд першої інстанції не взяв до уваги, оскільки предметом спору у цій справі є стягнення збитків з відповідача, який не є стороною такого Договору між позивачем та ТОВ "Жива Органікс", і така домовленість останніх в Договорі здійснена без врахування положень пункт 30.1. статті 30 Закону та розповсюджується лише на сторін Договору.
Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви долучено звіт №47-D/98/2 від 16.11.2021 складеного оцінювачем ОСОБА_3 , а також в суді першої інстанції було проведено судово-транспортну-товарознавчу експертизу №СЕ-19/114-24/7832-АВ від 03.06.2024 року.
Згідно ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.
Як вбачається з висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-24/7832-АВ від 03.06.2024 року (т.1, а.с.230-242), судовий експерт Яровий О.Д. обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384 КК України та висновок згідно ч.5 ст. 106 ЦПК України підготовлено для подання до суду, що відповідає вимогам процесуального закону, щодо висновків експертизи, які виготовлені на замовлення сторони у справі. Натомість звіт наданий позивачем №47-D/98/2 від 16.11.2021 року (т.1, а.с.22-42) складений оцінювачем ОСОБА_3 , виконаний не експертом. Особи, які його склали не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та такий не складався для подання до суду.
Тому, слід вважати, що стороною позивача не подано до суду висновку експерта з питань визначення вартості відновлювального ремонту (збитків) та поданий позивачем висновок спеціаліста/письмовий доказ не слід вважати рівноцінним висновку експерта.
Отже суду слід брати до уваги висновок експертизи, яка була проведена за ухвалою суду.
Судом не встановлено обставин недотримання вимог закону експертом Яровим О.Д. при складанні висновку №СЕ-19/114-24/7832-АВ від 03.06.2024 або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.
Крім наведеного, як вбачається з висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-24/7832-АВ від 03.06.2024 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіціенту фізичного зносу КТЗ становить 710382,44 грн., а ринкова вартість транспортного засобу Toyota RAV 4, НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Жива Органікс» станом на 07.10.2021 до моменту його пошкодження в наслідок ДТП становила 850624,47 грн.
Виходячи з цих даних суду і слід було вирішити спір.
Так, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (710382,44 грн.) становить 83,51% дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку (850624,47 грн.), а тому мала місце конструктивна загибель транспортного засобу відповідно до п.п.10.7.1 Умов добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого, якщо вартість відновлювального ремонту (з ПДВ) згідно з умовами Договору перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, страхове відшкодування визначається за рішенням страховика.
Умови вказаного договору добровільного страхування є обов`язковими до виконання його сторонами, що не може не впливати на подальші правовідносини, які можуть з цього виникати. 
Отже, відповідно до вказаних умов договору, страховик повинен був відшкодувати шкоду відповідно до п. 10.7.1.1 Умов добровільного страхування наземного транспорту за наступним розрахунком: дійсна вартість на момент настання страхового випадку (але не більше страхової суми) (850624,47 грн.) за вирахуванням франшизи (103039,20 грн. п. 1.7 Договору Добровільного страхування наземного транспорту №3014/202/004930) та вартості залишків ТЗ визначеної шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (381950 грн.) (інших даних про вартість залишків ТЗ в матеріалах справи немає та сторонами не надано) = 365635,27 грн. (сума, що підлягала відшкодуванню застрахованій особі).
Виплата на власний розсуд більшої суми, яка не відповідає умовам договору добровільного страхування є правом страховика, але відповідно не є для нього обов`язком; без можливості подальшого звернення до винної особи чи її страховика про її (більшої суми) відшкодування, оскільки така виплата не відповідає умовам договору, який є зобов`язуючим в силу законом для сторін та впливає на подальші правовідносини, про що йшлося.
Окрім наведеного, з матеріалів справи вбачається, щоцивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» і як сам вказав позивач, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено 180000,00 грн. страхового відшкодування позивачу.
Відтак, колегія суддів зазначає, що з відповідача підлягала стягненню сума – 185635,27 грн. завданих збитків, а не258 209,42 грн. як помилкового вважав суд першої інстанції. (365635,27 грн. (сума, яка підлягала відшкодуванню) – 180000,00 грн. (сума, яка була виплачена ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») = 185635,27 грн).
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що при визначенні розміру відшкодування були використані сумнівні дані стосовно отриманих пошкоджень застрахованого автомобіля, то колегія суддів вважає такі необґрунтованими, оскільки будь будь-яких належних доказів на спростування вказаних даних про пошкодження відповідачем не надано та клопотання про їх витребування не заявлялись ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.
Що ж до доводів заяви та скарги про передачу відповідачу залишків автомобіля, то такі теж є безпідставними, оскільки вартість залишків транспортного засобу враховано при визначенні розміру суми відшкодування, яка підлягає стягненню, про що просив і сам відповідач під час розгляду справи.
Відтак, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими та таку слід задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог слід змінити, зменшивши розмір збитків, що підлягають стягненню зОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» – з 258 209,42 грн. до 185635,27 грн. В задоволенні решти позову слід відмовити.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – задоволено частково, рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року– змінено, зменшено розмір збитків, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а в задоволенні решти позову відмовлено, – слід пропорційно до задоволених позовних вимог, враховуючи те, що позов задоволено на 71,27% зменшити розмір стягнення судового збору з відповідача в користь позивача з 3873,08 грн. до 2784,39 грн. та збільшити розмір витрат на проведення експертизи судом першої інстанції з позивача на користь відповідача з 42,99 до 3562,11.
Також, слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 1346,91 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції, зважаючи на задоволення апеляційної скарги на 28,73%.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року в частині вирішення позовних вимог та судових витрат – змінити, зменшивши розмір збитків, що підлягають стягненню зОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» – з 258 209,42 грн. до 185635,27 грн.
В задоволенні решти позову – відмовити.
Зменшити розмір судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» з 3873,08 грн. до 2784,39 грн.
Збільшити розмір стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 витрат на проведення експертизи судом першої інстанції з 42,99 грн. до 3562,11.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_2 1346,91 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2026 року.

Головуючий:          Я.А. Левик

Судді:          Н.П. Крайник 

М.М. Шандра