КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6030/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за участі третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, - 
ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем було затримано виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/7988/24, а тому, відповідно до правил статті 236 Кодексу законів про працю йому має бути виплачено середній заробіток за такий час затримки.
Ухвалою судді від 03.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив про порушення позивачем строку звернення до суду та те, що виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду покладається на установу в якій особа працювала перед звільненням, а враховуючи, що позивач працював у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Кіровоградській області просить в задоволенні позовних вимог відмовити. 
25.09.2025 представником позивача подано до суду відповідь на відзив.
01.10.2025 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.
Розглянувши подані сторонами докази, оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.
Як вбачається із КП «Діловодство спеціалізованого суду», рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №340/7988/24, визнано протиправним і скасувано висновок (результат оцінювання) голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 06 листопада 2024 року щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2024 році начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області ОСОБА_1 . Визнано протиправним і скасувано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 03 грудня 2024 року №1069-к в частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2024 році начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області ОСОБА_1 . Визнано протиправним і скасувано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09 грудня 2024 року №1080-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області з 11 грудня 2024 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області з 12 грудня 2024 року. Стягнено з Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 187060,61 грн. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025, апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в адміністративній справі №340/7988/24 залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в адміністративній справі №340/7988/24 змінено. В абзаці сьомому резолютивної частини рішення слова та цифри « 23000 грн.» замінено на слова та цифри « 6000 (шість тисяч) гривень». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №340/7988/24, наказом Держпродспоживслужби «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » №441-к від 04.06.2025 скасовано вказані вище висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності та відповідні накази, а також поновлено позивача на посаді начальника Головного управління з 12.12.2024.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із затримкою виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №340/7988/24 в частині поновлення позивача на роботі, допущеного до негайного виконання, а саме період з 13.05.2025 по 03.06.2025 включно.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Стаття 14 КАС України визначає, що рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.
Ч.2 ст. 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Питання компенсаційних виплат, пов`язаних з поновленням на роботі, врегульовано статтями 235, 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Згідно із статтею 235 частинами 1, 2, 8 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. 
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Отже, законодавство передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення і цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення оскаржуватися.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
Ст. 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Відповідно до підпункту 5 пункту 11 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015, Голова Держпродспоживслужби призначає на посаду за погодженням з Міністром економіки, довкілля та сільського господарства, головами відповідних місцевих держадміністрацій та звільняє з посади керівників територіальних органів Держпродспоживслужби.
Отже, після ухвалення Кіровоградським окружним адміністративним судом відповідного рішення, саме відповідач мав поновити ОСОБА_1 на посаді, а отже і відповідальність за неналежне і несвоєчасне виконання рішення суду має нести також Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. 
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що невиконання відповідачем судового рішення про поновлення позивача на роботі зумовлює право останнього на отримання середнього заробітку за час затримки виконання в силу приписів статті 236 КЗпП України.
Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Судом не приймаються доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки як вбачається з матеріалів справи, поновлення позивача на посаді відбулося 04.06.2025 шляхом видання відповідного наказу Держпродспоживслужби, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 02.09.2025, тобто в межах строку, передбаченого статтею 233 КЗпП України.
Згідно із пунктом 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Пунктом 3 абзацами 1, 3 Порядку № 100 врегульовано, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Згідно із пунктом 4 абзацом 18 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (пункт 8 абзац 1 Порядку № 100).
З комплексного аналізу вказаних норм вбачається, що згідно з чинним законодавством нарахування середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу проводиться шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців робочі дні на число робочих днів за цей період.
Відповідно до статті 78 частини 4 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як встановлено Кіровоградським окружним адміністративним судом в рішенні від 12.05.2025, що ухвалене у справі №340/7988/24, середньоденна заробітна плата позивача складає 1748,23 грн.
Період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.05.2025 по 03.06.2005 (включно) становить 16 робочих днів.
Таким чином, середній заробіток за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.05.2025 по 03.06.2005 (включно) складає 27 971,68 грн (16 днів * 1748,23 грн).
З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вул. Бориса Грінченка, 1, м. Київ, 01001, ЄДРПОУ 39924774), за участі третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (вул. Тараса Карпи, 84, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ 40342220) про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду задовольнити повністю.
Стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, починаючи з 13.05.2025 по 03.06.2025 включно, в розмірі 27 971,68 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА