Справа № 944/370/26
Провадження №1-кс/944/85/26
УХВАЛА
27.01.2026 року	м.Яворів 	

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості щодо якого 25.01.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141350000058, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:
Начальник Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, покликаючись на те, що слідчим відділенням Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12026141350000058, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке 25.01.2026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.01.2026 року командир розвідувального взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресую: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , не з`явився до місця служби у військовій частині НОМЕР_1 . 25.01.2026 року під час проведення огляду місця події, був виявлений, описаний та вилучений автомобіль марки «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля який поміщено в спецпакет №NPU2029417, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro», який поміщено в спецпакет №NPU5029168, мобільний телефон марки «Sumsung AIOS», який поміщено в спецпакет №NPU5029169. З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено та доставлено на територію майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Яворівського РВП, що за адресою: м. Новояворівськ, вул. Зелена, 3, Яворівського району Львівської області. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, у зв`язку з чим, для зазначених досліджень необхідно представити для огляду експертам автомобіль марки ««Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» та VIN-кодом НОМЕР_3 . Автомобіль марки «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля, який поміщено в спецпакет №NPU2029417, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro», який поміщено в спецпакет №NPU5029168, мобільний телефон марки «Sumsung AIOS», який поміщено в спецпакет №NPU5029169, самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та не становить собою і не включає до себе речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю. 26 січня 2026 року автомобіль марки «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro», мобільний телефон марки «Sumsung AIOS», постановою слідчого визнано речовим доказом в кримінальному проваджені №12026141350000058 від 25.01.2026. Враховуючи вище викладене та те, що автомобіль «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro», мобільний телефон марки «Sumsung AIOS» зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використання автомобіля марки «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro», мобільний телефон марки «Sumsung AIOS» власником чи іншими користувачами може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, унеможливить її подальшої спеціальної конфіскації, а також у зв`язку з необхідністю призначення з вилученим майном ряду судових експертиз, просить накласти арешт на майно.
Начальник Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Судом встановлено, що в провадженні СВ Яворівського РВП ГУНП України у Львівській області перебуває кримінальне провадження відомості про яке 25.01.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141350000058, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Постановою слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 26.01.2026 року, автомобіль марки «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля, який поміщено в спецпакет №NPU2029417, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro», який поміщено в спецпакет №NPU5029168, мобільний телефон марки «Sumsung AIOS», який поміщено в спецпакет №NPU5029169, було визнано речовими доказами в вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Крім того, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно прокурор зазначає, що вказані речові докази, зокрема автомобіль марки «Dodge Nitro SNT» з реєстраційним номером Литовської Республіки «LZI 797» з VIN-кодом НОМЕР_3 , ключ до вказаного автомобіля, мобільний телефон марки «Iphone 15 pro» та мобільний телефон марки «Sumsung AIOS» зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використання власником чи іншими користувачами може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, унеможливить її подальшої спеціальної конфіскації, а також у зв`язку з необхідністю призначення з вилученим майном ряду судових експертиз.
Однак клопотання прокурора не містить доказів того, хто є власником чи користувачем зазначеного у клопотанні майна. Відомості внесені до ЄРДР за фактом нез`явлення до місця служби у військову частину НОМЕР_1 військовослужбовця ОСОБА_4 , у клопотанні прокурор просить накласти арешт на автомобіль та мобільні телефони, не обґрунтовуючи, які саме відомості може зберігати на собі вказане у клопотанні майно та яке відношення має вказане майно до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
За змістом положень КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що не доводить необхідність арешту майна, з метою вказаною у клопотанні, та яке явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості щодо якого 25.01.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141350000058, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1