Справа № 738/2761/25 
№ провадження 2/738/107/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 січня 2026 року   Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді – Савченка О.А.
за участі:
секретаря судового засідання – Лях Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до
відповідача ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи – не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
12 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 00912-12/2024 від 01 грудня 2024 року, яка становить 14 000 гривень 00 копійок, з яких: 5 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за відсотками, 7 000 гривень 00 копійок - сума заборгованості за штрафом та 3 028 гривень 00 копійок в повернення сплаченого судового збору.
Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним договором.
В установлений судом строк відповідачка не надіслала до суду відзив на позов та будь – які наявні докази, що спростовують позовні вимоги.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року позовну заяву прийнято судом, відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання.
У зв`язку з тим, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позов та заяви про розгляд справи з її участю не подала, суд ухвалив здійснити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.
01 грудня 2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») було укладено Кредитний договір № 00912-12/2024, згідно якого відповідачці надано в кредит грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. Договором передбачено строк кредитування 120 днів (а.с. 4-8).
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується довідкою iPay.ua, з якої слідує, що 01.12.2024 о 13.10 було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 5 000 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с.14).
Таким чином, кредитні кошти відповідачкою були фактично отримані, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором, і вказане відповідачкою не спростовано. 
За умовами кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі повернути отриману суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором.
Однак, всупереч договірним зобов`язанням, відповідачка в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. 
Згідно Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 00912-12/2024 від 01.12.2024 розмір заборгованості відповідачки становить 14 000 грн. 00 коп, з яких: 5 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за відсотками, 7 000 гривень 00 копійок - сума заборгованості за штрафом (а.с.15-17). 
Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що розмір суми кредиту складає лише 5 000 грн. 00 коп., тоді як нарахованих відсотків та штрафів 9 000,00 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.
Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 00912-12/2024 від 01.12.2024, відсотки за користування кредитом за 120 днів становлять 6 000 грн. 00 коп., загальна вартість кредиту становить: 11 000 грн. 00 коп. (зворот а.с.8, а.с.9).
Паспорт споживчого кредиту, доданий до позову, також містить інформацію про те, строк кредитування складає 120 днів, сума кредиту 5 000 грн., загальні витрати за кредитом становлять 6 000 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 11 000 (а.с. 12-13).
В розділі 1.2 Договору визначено строки кредитування, а саме: 
- кредит надається строком на 120 (сто двадцять) днів. Дата надання кредиту 01.12.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів Кінцева дата погашення кредиту 30.03.2025.
Отже, за таких умов Договору № 00912-12/2024 від 01.12.2024, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 120 днів, починаючи з дня отримання кредиту. 
Даним Договором № 00912-12/2024 від 01.12.2024 не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 120 днів, додаткових угод сторони з даного приводу не укладали, доказів про продовження строку кредитування матеріали справи не містять.
27 травня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.05.2025 до Договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00912-12/2024 від 01.12.2024 (а.с.16-21).
V. Оцінка Суду.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, серед яких волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також вчинення правочину у формі, встановленій законом.
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини третьої статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статей 7, 8 Закону України «Про електронну комерцію», продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідач пройшла процедуру ідентифікації, надала згоду на обробку персональних даних, створила особистий кабінет, пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, ознайомилася із текстами примірних договорів, відповідними правилами та умовами надання кредиту, про що поставила відповідну відмітку. Після прийняття відповідачем умов кредитних договорів, остання, уклала із первісними кредиторами кредитний договір, який був підписаний відповідно до вимог ст.ст. 6, 8, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Що стосується договору факторингу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. 
В порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборгованої суми не повернула.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи наведене, дослідивши надані суду докази, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором в сумі 11 000,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. – заборгованість по основному боргу, 6 000,00 грн. – заборгованість по відсоткам, що узгоджується з умовами укладеного кредитного договору. Позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача заборгованості за відсотками та іншими нарахуваннями поза межами визначеного кредитним договором строку кредитування.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Так, згідно платіжної інструкції № 146615 від 18.11.2025 (а.с.39) позивачем було сплачено 3 028 гривень 00 копійок судового збору. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 379 грн. 10 коп. сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, місто Київ вулиця Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_4 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за Кредитним договором № 00912-12/2024 від 01 грудня 2024 року в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, місто Київ вулиця Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_4 в АТ «ТАСкомбанк») 2 379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 10 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:        О.А. Савченко